Справа № 640/25185/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року м. Київ № 640/25185/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомАкціонерного товариства "Аграрний фонд"
до про Офісу великих платників податків ДПС визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю:

від позивача - Гоцко Р.В.;

від відповідача - Лазоришин Я.Т.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" (далі - АТ "Аграрний фонд") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 17.09.2019:

№ про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток за податковими зобов`язаннями на 4470090,00 грн та 2235045,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ про зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 5772950,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що останнім надано до перевірки всі необхідні документи, складені відповідно до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують вірність ведення бухгалтерського та податкового обліку, а відповідачем не спростовано, що зобов`язання по договорах виконані в повному обсязі. Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про те, що операції з придбання позивачем товарів у ТОВ "Філіпс де Трейд", ТОВ "Сім Інвестторг", ТОВ "Крона-8" та ПП "Агротекс-2004" мали реальний товарний характер та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, скріплені печатками, а сторони договорів діяли виключно для досягнення економічних результатів у відповідності до діючого законодавства та Податкового кодексу України. Звертає увагу, що актом перевірки не наведено жодних достовірних обґрунтувань, які б підтверджували неможливість здійснення ТОВ "Філіпс де Трейд", ТОВ "Сім Інвестторг", ТОВ "Крона-8" та ПП "Агротекс-2004" господарських операцій та не наведено жодних реальних фактів заниження позивачем податку на прибуток, натомість висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях та здогадках. При цьому, доводи відповідача про ненадання позивачем до перевірки товарно-транспортних накладних не заслуговують на увагу, позаяк товар передався на умовах ЕХ Works. Наголошує і на тому, що наявність кримінальних справ по контрагентам, не спростовує факту виконання останніми договірних зобов`язань. Акцентує увагу, що договори між позивачем та ТОВ "Філіпс де Трейд", ТОВ "Сім Інвестторг", ТОВ "Крона-8" та ПП "Агротекс-2004" не оспорюються сторонами та укладені з метою настання реальних наслідків, відповідно позивачем правомірно сформовано податковий кредит у перевіреному періоді.

Ухвалою суду від 23.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/25185/19 та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 30.01.2020.

15.01.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 - голови правління АТ "Аграрний фонд" у періоді з 2016 по 2018 роки.

21.01.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що сам факт наявності у АТ "Аграрний фонд" податкових накладних та інших облікових документів, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах. Наголошує, що для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.

29.01.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої останній просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у підготовчому судовому засіданні 30.01.2020, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи та відкладено розгляд справи на 19.03.2020.

18.03.2020 до суду від представника відповідача Лазоришин Я.Т. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на перебування судді Катющенка В.П. на лікарняному, 19.03.2020 адміністративну справу № 640/25185/19 знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 09.04.2020.

02.04.2020 до суду від представника відповідача Пожара В.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на перебування судді Катющенка В.П. у відрядженні, 09.04.2020 адміністративну справу № 640/25185/19 знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 21.05.2020.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у підготовчому судовому засіданні 21.05.2020, закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 640/25185/19 та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання на 16.07.2020.

У судовому засіданні 16.07.2020 оголошено перерву до 24.09.2020.

13.08.2020 до суду від позивача надійшло клопотання, у якому останній просить суд у зв`язку зі зміною типу товариства допустити заміну позивача з Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" на Акціонерне товариство "Аграрний фонд".

У судовому засіданні 24.09.2020 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, ухвалено вважати вірним найменування позивача Акціонерне товариство "Аграрний фонд" та оголошено перерву до 15.10.2020.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судових засіданнях заперечувала проти позову та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 15.10.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, вислухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У період з 12.07.2019 по 15.08.2019 посадовими особами Офісу великих платників податків ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ "Аграрний фонд" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП "Агротекс-2004" за період липень 2016 року, ТОВ "Філіпс де Трейд" за період серпень 2016 року, ТОВ "Сім Інвестторг", перереєстрованого на ТОВ "Крамат ЛТД" за період квітень 2016 року, ТОВ "Крона-8" за період листопад 2018 року, за результатами якої складено акт від 21.08.2019 № 2485/28-10-41-01/38926880 (том 1 а.с. 60-92).

Актом перевірки зафіксовано порушення АТ "Аграрний фонд":

пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV зі змінами та доповненнями, в результаті встановлено заниження податку на прибуток підприємства у сумі 4470090,00 грн, у тому числі по періодах: 2016 рік - 2864685,00 грн; 2018 рік - 1605405,00 грн;

пп. "а" п. 198.1 та абзаців першого і другого п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму ПДВ 5772950,00 грн за період: травень 2016 року в сумі 2529167,00 грн; липень 2016 року в сумі 810000,00 грн; жовтень 2016 року в сумі 650000,00 грн; листопад 2018 року в сумі 1783783,00 грн.

На підставі виявлених порушень, 17.09.2019 Офісом великих платників податків ДПС прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток за податковими зобов`язаннями на 4470090,00 грн та 2235045,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1 а.с. 95);

№ про зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 5772950,00 грн (том 1 а.с. 93).

Не погодившись з рішеннями контролюючого органу, позивач розпочав їх процедуру адміністративного оскарження (том 1 а.с. 97-107).

Рішенням Державної податкової служби України від 28.11.2019 № 11154/6/99-00-08-05-02 податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 17.09.2019 № , № залишено без змін, а скаргу АТ "Аграрний фонд" - без задоволення (том 1 а.с. 108-113).

Не погодившись з рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Перевіряючи податкове повідомлення-рішення від 17.09.2019 № на відповідність вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Висновок відповідача про заниження АТ "Аграрний фонд" об`єкту оподаткування з податку на прибуток у перевіреному періоді ґрунтується на наступному:

1. ТОВ "Філіпс де Трейд". До податкових органів ТОВ "Філіпс де Трейд" подано податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за ІІІ квартал 2016 року, за IV квартал 2016 року, відповідно до яких за вказані періоди у штаті працювала 1 особа - ОСОБА_2 . У актах приймання-передачі зерна від 15.09.2016, від 22.09.2016, від 11.10.2016, від 12.10.2016, від 19.10.2016, від 21.10.2016 від імені ТОВ "Філіпс де Трейд" підписані менеджерами з продажу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Враховуючи, що згідно поданих звітів № 1ДФ вказані особи не працювали на ТОВ "Філіпс де Трейд", надані до перевірки акти приймання-передачі не мають юридичної сили. До перевірки не надано товарно-транспортні накладні про перевезення товару від ТОВ "Філіпс де Трейд" до місця призначення, а саме до ПП "АП "Агро-Дружба". Згідно даних "Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України" ТОВ "Філіпс де Трейд" не має автомобільного транспорту для здійснення перевезення вантажу, крім того згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.01.2016 по 30.10.2018 у ТОВ "Філіпс де Трейд" відсутні зареєстровані податкові накладні на придбання послуг з перевезення, а згідно податкового розрахунку 1ДФ за 3, 4 квартали 2016 року відсутні виплати за ознакою доходу, які б вказували на придбання послуг у фізичних осіб-підприємців. Крім того, в разі якщо придбання пшениці ТОВ "Філіпс де Трейд" відбувалось на умовах ЕХ Works, то підприємство придбавало б послуги зберігання у ПП "АП "Агро-Дружба", однак згідно зареєстрованих податкових накладних дане придбання відсутнє. В ході проведення перевірки АТ "Аграрний фонд" не надано картки аналізу зерна або посвідчення, передбачені договором купівлі-продажу, а також інших документів, таких як сертифікати якості, карантинні сертифікати та ветеринарні свідоцтва, на підставі яких можливо встановити походження товару (виробника) та якісні властивості (відповідність ДСТУ). Згідно аналізу баз даних ТОВ "Філіпс де Трейд" є посередником реалізованої сільськогосподарської продукції та у ході перевірки не встановлено джерело походження реалізованого товару. Також, у ході перевірки встановлено, що ТОВ "Філіпс де Трейд" фігурує у кримінальному провадженні № 000180.

2. ПП "Агротекс-2004". Згідно наданих до перевірки довідок ПП "Агротекс-2004" було придбано пшеницю у СТОВ "Акцент-Агро", ФГ "Кривохатько В.В.", ТОВ "Січ-Агро", проте, протягом 2016 року відсутня реєстрація податкових накладних СТОВ "Акцент-Агро", ФГ "Кривохатько В.В.", ТОВ "Січ-Агро" на адресу ПП "Агротекс-2004", що вказує на те, що останнім фактично не придбавалась кукурудза для подальшої реалізації для ПАТ "Аграрний фонд". Згідно ЄРПН встановлено, що придбання ПП "Агротекс-2004" протягом 01.01.2016 - 31.07.2016 пшениці становить 8253,926 т, а реалізація - 12942,632 т, тобто, походження товару 4688,706 т. встановити неможливо через відсутність придбання. Відповідно до листа ГУ ДФС у Київській області ПП "Агротекс-2004" не знаходиться за податковою адресою. Також, у ході перевірки встановлено, що ПП "Агротекс-2004" фігурує у кримінальному провадженні № 0000018.

3. ТОВ "Сім Інвестторг" (перереєстровано на ТОВ "Кармат ЛТД"). До перевірки не надано товарно-транспортні накладні про перевезення товару від ТОВ "Сім Інвестторг" до місця призначення, а саме до ТОВ "Маріупольський млинкомбінат". Згідно даних "Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України" ТОВ "Сім Інвестторг" не має автомобільного транспорту для здійснення перевезення вантажу, крім того згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.01.2016 по 06.06.2018 у ТОВ "Сім Інвестторг" відсутні зареєстровані податкові накладні на придбання послуг з перевезення. Крім того, в разі якщо придбання пшениці ТОВ "Сім Інвестторг" відбувалось на умовах ЕХ Works, то підприємство придбавало б послуги зберігання у ТОВ "Маріупольський млинкомбінат", однак згідно зареєстрованих податкових накладних дане придбання відсутнє. В ході проведення перевірки АТ "Аграрний фонд" не надано картки аналізу зерна або посвідчення, передбачені договором купівлі-продажу, а також інших документів, таких як сертифікати якості, карантинні сертифікати та ветеринарні свідоцтва, на підставі яких можливо встановити походження товару (виробника) та якісні властивості (відповідність ДСТУ). Згідно аналізу баз даних ТОВ "Сім Інвестторг" є посередником реалізованої сільськогосподарської продукції та у ході перевірки не встановлено джерело походження реалізованого товару.

4. ТОВ "Крона-8". До перевірки не надано товарно-транспортні накладні про перевезення товару від ТОВ "Крона-8" до місця призначення, а саме до ТОВ "Діловий Агросервіс". Згідно даних "Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України" ТОВ "Крона-8" не має автомобільного транспорту для здійснення перевезення вантажу, крім того згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.01.2018 по 30.11.2018 у ТОВ "Крона-8" встановлено зареєстровану податкову накладну на придбання послуг з автоперевезення у ТОВ "Інтерторггруп". Дати виписки податкової накладної на послуги перевезення не відповідає даті виписки акта приймання-передачі зерна для АТ "Аграрний фонд". Крім того, в разі якщо придбання пшениці ТОВ "Крона-8" відбувалось на умовах ЕХ Works, то підприємство придбавало б послуги зберігання у ТОВ "Діловий Агросервіс", однак згідно зареєстрованих податкових накладних дане придбання відсутнє. Згідно аналізу баз даних ТОВ "Крона-8" є посередником реалізованої сільськогосподарської продукції та у ході перевірки не встановлено джерело походження реалізованого товару.

Викладене у сукупності, на думку контролюючого органу, свідчить про неможливість підтвердити реальність здійснення господарських операцій позивача при взаємовідносинах з переліченими контрагентами.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Таким чином, податок на прибуток розраховується виходячи із бухгалтерського фінансового результату (як різниці між отриманими підприємством доходами та понесеними ним витратами протягом звітного періоду) за національними положеннями (стандартів) бухгалтерського обліку (далі по тексту - НП(С)БО) чи міжнародними стандартами фінансової звітності (далі по тексту - МСФЗ), відкоригованого на різниці, передбачені ПК України (як то амортизаційні різниці, різниці, які виникають при формуванні резервів (забезпечень), різниці, які виникають під час здійснення фінансових операцій).

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (пункт 135.1 статті 135 ПК України), а звітним періодом для цілей податку на прибуток періодом - календарний рік (пункт 137.4 статті 137 ПК України).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Пунктом 44.2 статті 44 ПК України встановлено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

У свою чергу, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України від 16.07.1999 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон N 996-XIV).

Відповідно до частини другої статті 3, частини першої статті 11 Закону N 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. На підставі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов`язані складати фінансову звітність. Фінансову звітність підписують керівник та бухгалтер підприємства.

Частинами першою - четвертою статті 9 Закону N 996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Згідно з частиною п`ятою вказаної статті Закону N 996-XIV господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Частиною другою статті 6 Закону N 996-XIV передбачено, що регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, який затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.

Так, методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 N 318 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за N 27/4248 (далі - НП(С)БО № 16).

Відповідно до пунктів 5 - 9 НП(С)БО № 16 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами.

Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

З аналізу наведених правових норм ПК України, Закону N 996-XIV та НП (С)БО № 16 вбачається, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Перевіряючи обставини, що були підставою для включення до складу витрат сум, сплачених в ціні придбаних у ТОВ "Філіпс де Трейд", ТОВ "Сім Інвестторг", ТОВ "Крона-8" та ПП "Агротекс-2004" товарів, судом встановлено наступне.

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ "Філіпс де Трейд".

02.08.2016 між АТ "Аграрний фонд" (Покупець) та ТОВ "Філіпс де Трейд" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 451-09/16, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві товарно-матеріальні цінності, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності (том 1 а.с. 148-151).

Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що асортимент та ціна за одиницю, які підлягають поставці за цим договором: пшениця 2 класу 2016 року врожаю в кількості 1000 тонн по ціні 3900,00 грн за тонну.

Відповідно до пункту 4.1 вказаного договору товарно-матеріальні цінності поставляються Покупцю без будь-якої упаковки та тари згідно правил "Інкотермс 2010" на умовах ЕХВ (франко-склад) (Державне підприємство "Чортківський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України юридична адреса: 48500, Тернопільська область, м. Чортків, вул. Білецька, 2, адреса зерносховища: 48500, Тернопільська область, м. Чортків, вул. Білецька, 2) на базисі поставки товарно-матеріальних цінностей.

Додатковою угодою № 1 від 12.08.2016 до договору купівлі-продажу № 451-09/16 від 02.08.2016 Сторони внесли зміни, зокрема, до пункту 4.1 договору та викладено останній у наступній редакції: "товарно-матеріальні цінності поставляються Покупцю без будь-якої упаковки та тари згідно правил "Інкотермс 2010" на умовах ЕХВ (франко-склад) (Приватне підприємство "Агропромислове підприємство "Агро-Дружба", адреса зерносховища: Тернопільська область, Теребовлянський район, смт. Дружба, вул. Л.Українки, 13/1) на базисі поставки товарно-матеріальних цінностей".

Як вбачається з матеріалів справи 30.10.2017 між ПП "Агропромислове підприємство "Агро-Дружба" (Зерновий склад) та АТ "Аграрний фонд" (Поклажодавець) укладено договір складського зберігання зерна № 83-07/17, за умовами якого Поклажодавець зобов`язується передати, а Зерновий склад - прийняти на зберігання зерно зернових та круп`яних культур в кількості, яка визначається по фактичній вартості Зерна, що надійшло на карточку Поклажодавця і засвідчується складськими квитанціями (складськими документами) та в установлений строк на вимогу повернути його Поклажодавцю або особі, зазначеній ним як одержувач, відповідно до якісних показників, передбачених цим договором, складськими квитанціями або відповідно до акта-розрахунку (том 1 а.с. 184-194).

Аналогічного змісту був і договір складського зберігання зерна від 10.06.2016 № 03-07/16.

На підтвердження фактичного виконання умов укладених договорів позивачем додано до матеріалів справи:

акти передавання-приймання зерна до договору купівлі-продажу від 02.08.2016 № 451-09/16 від 15.09.2016, від 22.09.2016, від 11.10.2016, від 12.10.2016, від 12.10.2016, від 21.10.2016, від 19.10.2016 (том 1 а.с. 154, 157, 160, 163, 166, 169, 172);

акти передавання-приймання зерна до договору складського зберігання зерна від 10.06.2016 № 03-07/16 від 15.09.2016, від 22.09.2016, від 11.10.2016, від 12.10.2016, від 12.10.2016, від 19.10.2016, від 21.10.2016 (том 1 а.с. 155, 158, 161, 164, 167, 170, 173);

складські квитанції від 15.09.2016 № 36, від 22.09.2016 № 41, від 11.10.2016 № 49, від 12.10.2016 № 57, від 12.10.2016 № 54, від 21.10.2016 № 72, від 19.10.2016 № 71 (том 1 а.с. 156, 159, 162, 165, 168, 171, 174);

податкову накладну від 04.08.2016 № 9 на суму 3900000,00 грн, у тому числі ПДВ - 650000,00 грн.

Щодо господарських відносин позивача з ПП "Агротекс-2004".

08.07.2016 між АТ "Аграрний фонд" (Покупець) та ПП "Агротекс-2004" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 381-09/16, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві товарно-матеріальні цінності, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності (том 5 а.с. 30-34).

Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що асортимент та ціна за одиницю, які підлягають поставці за цим договором: пшениця 2 класу 2016 року врожаю в кількості 200 тонн по ціні 4050,00 грн за тонну.

Відповідно до пункту 4.1 вказаного договору товарно-матеріальні цінності поставляються Покупцю без будь-якої упаковки та тари згідно правил "Інкотермс 2010" на умовах ЕХВ (франко-склад) (ДП "Агросервіс 2000", м. Запоріжжя, вул. Зачиняєва, 113) на базисі поставки товарно-матеріальних цінностей.

На підтвердження фактичного виконання умов укладеного договору позивачем додано до матеріалів справи:

акт передавання-приймання зерна до договору купівлі-продажу від 08.07.2016 № 381-09/16 від 15.07.2016 (том 5 а.с. 34);

акт передавання-приймання зерна до договору складського зберігання зерна від 15.07.2016 № 16-07/16 (том 5 а.с. 35);

складську квитанцію від 15.07.2016 № 45 (том 5 а.с. 36);

банківську виписку (том 5 а.с. 37);

податкову накладну від 15.07.2016 № 29 на суму 810000,00 грн, у тому числі ПДВ - 135000,00 грн.

08.07.2016 між АТ "Аграрний фонд" (Покупець) та ПП "Агротекс-2004" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 380-09/16, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві товарно-матеріальні цінності, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності (том 5 а.с. 186-189).

Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що асортимент та ціна за одиницю, які підлягають поставці за цим договором: пшениця 2 класу 2016 року врожаю в кількості 1000 тонн по ціні 4050,00 грн за тонну.

Відповідно до пункту 4.1 вказаного договору товарно-матеріальні цінності поставляються Покупцю без будь-якої упаковки та тари згідно правил "Інкотермс 2010" на умовах ЕХВ (франко-склад) (ТОВ "ХЗП "Привільнянське", Дніпропетровська область, Солонянський район, сел. Жданове, вул. Шосейна, 1) на базисі поставки товарно-матеріальних цінностей.

На підтвердження фактичного виконання умов укладеного договору позивачем додано до матеріалів справи:

акт передавання-приймання зерна до договору купівлі-продажу від 08.07.2016 № 380-09/16 від 15.07.2016 (том 5 а.с. 190);

акт передавання-приймання зерна до договору складського зберігання від 15.07.2016 № 15-07/16 від 15.07.2019 (том 5 а.с. 191);

складську квитанцію від 15.07.2016 № 111 (том 5 а.с. 192);

банківську виписку (том 5 а.с. 193).

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ "Сім Інвестторг".

05.04.2016 між АТ "Аграрний фонд" (Покупець) та ТОВ "Сім Інвестторг" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 223-09/16, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві товарно-матеріальні цінності, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності (том 3 а.с. 100-102).

Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що асортимент та ціна за одиницю, які підлягають поставці за цим договором: пшениця 2 класу 2015 року врожаю в кількості 1000 тонн по ціні 4300,00 грн за тонну.

Відповідно до пункту 4.1 вказаного договору товарно-матеріальні цінності поставляються Покупцю без будь-якої упаковки та тари згідно правил "Інкотермс 2010" на умовах ЕХВ (франко-склад) (ТОВ "Маріупольський млинкомбінат", 87510, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Луніна, 50) на базисі поставки товарно-матеріальних цінностей.

З матеріалів справи вбачається, що 16.09.2015 між АТ "Аграрний фонд" (Замовник) та ТОВ "Маріупольський млинкомбінат" (Переробник) укладено договір на переробку зерна пшениці № 67-06/15, за умовами якого Замовник передає Переробнику зерно пшениці для переробки на борошно на підприємстві Переробника (том 3 а.с. 175-180).

На підтвердження фактичного виконання умов укладеного договору позивачем додано до матеріалів справи:

акти передавання-приймання зерна до договору купівлі-продажу від 05.04.2016 № 223-09/16 від 14.04.2016, від 20.04.2016, від 26.04.2016, від 27.04.2016, від 04.05.2016 (том 3 а.с. 103, 108, 111, 116, 119);

акти передавання-приймання зерна до договору на переробку зерна пшениці від 16.09.2015 № 67-06/15 від 14.04.2016, від 20.04.2016, від 26.04.2016, від 27.04.2016, від 04.05.2016 (том 3 а.с. 104, 108, 112, 117, 120);

складські квитанції від 13.04.2016 № 10394, від 14.04.2016 № 10397, від 18.04.2016 № 10408, від 20.04.2016 № 10412, від 22.04.2016 № 10416, 10418, від 26.04.2016 № 10427, від 27.04.2016 № 10429, від 04.05.2016 № 10439 (том 3 а.с. 105, 106, 109, 110, 113-115, 118, 121);

банківську виписку (том 3 а.с. 122);

податкову накладну від 05.04.2016 № 1 на суму 4300000,00 грн, у тому числі ПДВ - 716666,67 грн.

18.04.2016 між АТ "Аграрний фонд" (Покупець) та ТОВ "Сім Інвестторг" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 18.04/16, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві товарно-матеріальні цінності, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності (том 3 а.с. 125-127).

Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що асортимент та ціна за одиницю, які підлягають поставці за цим договором: пшениця 2 класу 2015 року врожаю в кількості 2500 тонн по ціні 4350,00 грн за тонну.

Відповідно до пункту 4.1 вказаного договору товарно-матеріальні цінності поставляються Покупцю без будь-якої упаковки та тари згідно правил "Інкотермс 2010" на умовах ЕХВ (франко-склад) (ТОВ "Маріупольський млинкомбінат", 87510, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Луніна, 50) на базисі поставки товарно-матеріальних цінностей.

З матеріалів справи вбачається, що 16.09.2015 між АТ "Аграрний фонд" (Замовник) та ТОВ "Маріупольський млинкомбінат" (Переробник) укладено договір на переробку зерна пшениці № 67-06/15, за умовами якого Замовник передає Переробнику зерно пшениці для переробки на борошно на підприємстві Переробника (том 3 а.с. 175-180).

На підтвердження фактичного виконання умов укладеного договору позивачем додано до матеріалів справи:

акти передавання-приймання зерна до договору купівлі-продажу від 18.04.2016 № 18.04/16 від 05.05.2016, від 12.05.2016, від 19.05.2016, від 23.05.2016, від 25.05.2016, від 26.05.2016, від 30.05.2016, від 31.05.2016, від 02.06.2016, від 06.06.2016 (том 3 а.с. 128, 132, 137, 141, 145, 149, 152, 156, 159, 162);

акти передавання-приймання зерна до договору на переробку зерна пшениці від 16.09.2015 № 67-06/15 від 05.05.2016, від 12.05.2016, від 19.05.2016, від 23.05.2016, від 25.05.2016, від 26.05.2016, від 30.05.2016, від 31.05.2016, від 02.06.2016, від 06.06.2016 (том 3 а.с. 129, 133, 138, 142, 150, 153, 157, 160, 163);

складські квитанції від 05.05.2016 № 10443, від 04.05.2016 № 10440, від 10.05.2016 № 10447, від 11.05.2016 № 10454, від 12.05.2016 № 10455, від 18.05.2016 № 10465, від 19.05.2016 № 10469, від 20.05.2016 № 10472, від 23.05.2016 №10476, від 25.05.2016 № 10485, від 24.05.2016 № 426453, від 26.05.2016 № 10489, від 30.05.2016 № 10506, 10500, від 31.05.2016 № 10509, від 02.06.2016 № 10519, від 06.06.2016 №10522 (том 3 а.с. 130, 131, 134-136, 139, 140, 143, 144, 147, 148, 151, 154, 155, 158, 161, 164);

банківську виписку (том 3 а.с. 165);

податкову накладну від 25.04.2016 № 2 на суму 10875000,00 грн, у тому числі ПДВ - 1812500,00 грн (том 3 а.с. 166).

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ "Крона-8".

02.11.2018 між АТ "Аграрний фонд" (Покупець) та ТОВ "Крона-8" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 441-10/18, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві товарно-матеріальні цінності, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності (том 3 а.с. 32-36).

Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що асортимент та ціна за одиницю, які підлягають поставці за цим договором: кукурудза 3 класу в кількості 2500 тонн по ціні 4300,00 грн за тонну.

Відповідно до пункту 4.1 вказаного договору товарно-матеріальні цінності поставляються Покупцю без будь-якої упаковки та тари згідно правил "Інкотермс 2010" на умовах ЕХВ (франко-склад) (ТОВ "Діловий агросервіс", 37650, Полтавська область, Миргородський район, смт. Ромодан, вул. Миру, 1) на базисі поставки товарно-матеріальних цінностей.

На підтвердження фактичного виконання умов укладеного договору позивачем додано до матеріалів справи:

акт передавання-приймання зерна до договору купівлі-продажу від 02.11.2018 № 441-10/18 від 08.11.2018 (том 3 а.с. 41);

акт передавання-приймання зерна згіно договору складського зберігання від 29.08.2018 № 35-07/18 від 08.11.2018 (том 3 а.с. 42);

складську квитанцію від 08.11.2018 № 236 (том 3 а.с. 43);

картку аналізу зерна від 08.11.2018 № 4 (том 3 а.с. 44-45);

податкову накладну від 08.11.2018 № 1 на суму 10702700,00 грн, у тому числі ПДВ - 1783783,33 грн (том 3 а.с. 48);

акт наявності зерна від 08.11.2018 (том 3 а.с. 50).

Аналізуючи вище наведені норми законодавства та надаючи оцінку первинним документам, суд дійшов висновку, що акти приймання-передачі оформлені відповідно до вимог Закону N 996-XIV та Положення N 88, є первинними документами, та мають всі необхідні встановлені законом обов`язкові реквізити.

Вказані акти містять найменування учасників господарських операцій, обсяг поставленого товару, підписи сторін та відбитки печаток сторін, та дають змогу визначити, скільки товару пставлено, за якою ціною, між якими контрагентами.

Докази того, що дані документи не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними відповідачем суду не надано.

Суд критично оцінює доводи відповідача, що неподання податкової звітності контрагентами позивача свідчить про відсутність у останніх наміру реальної реалізації товару/виконання робіт, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування витрат та податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судом під час вирішення цієї справи.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Дана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.06.2018 у справі № 808/2360/17.

Суд звертає увагу, що матеріалами справи підтверджено, що придбана пшениця у подальшому була перероблена і перероблений товар був реалізований позивачем іншим контрагентам-покупцям.

Також суд звертає увагу відповідача, що відомості Єдиного державного реєстру судових рішень щодо наявності кримінальних проваджень, у яких фігурують ТОВ "Філіпс де Трейд", ТОВ "Агротекс-2004", не можуть свідчити про фіктивність господарських операцій та неприйнятність первинних документів у податковому обліку позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, наведеною нормою встановлено межі обов`язковості вироку для адміністративного суду лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Відповідно, висновок контролюючого органу про неприйнятність документів повинен ґрунтуватись з урахуванням об`єктивного та суб`єктивного критеріїв.

Так, об`єктивний критерій полягає у встановлені в межах кримінального провадження обставин того, що підприємство реальною діяльністю не займалось, здійснювало безтоварні операції, зокрема з надання послуг, а суб`єктивний в тому, що всі первинні документи підписані особою, яка визнала підписання цих документів в межах здійснення не господарської діяльності, а вчинення злочину.

Суд звертає увагу, що факт здійснення фіктивного підприємництва ТОВ "Філіпс де Трейд", ТОВ "Агротекс-2004" не встановлено вироком суду, а тому посилання контролюючого органу у акті перевірки суд не приймає до уваги.

Також суд акцентує увагу, що актом перевірки зафіксовано оприбуткування отриманих послуг і товарів у бухгалтерській документації та не спростовано використання придбаних послуг у межах власної господарської діяльності.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Згідно з нормами ПК України, статей 6, 14 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", статей 4, 5 Закону України "Про електронний цифровий підпис" юридичні особи формують та підписують фінансову та податкову звітність, а також електронні податкові накладні, за допомогою електронного цифрового підпису.

Електронний цифровий підпис може видати лише податковий орган на підставі укладеного між сторонами договору. При цьому при укладенні договору представник підприємства (директор) подає копію свого паспорту, податкового номеру, витяги про державну реєстрацію підприємства, заповнює заяву та надає зразки свого підпису.

Матеріалами справи підтверджено, що податкові накладні у спірний період підписані керівниками ТОВ "Філіпс де Трейд", ПП "Агротекс-2004", ТОВ "Сім Інвестторг" та ТОВ "Крона-2008" з використанням електронного цифрового підпису, що не заперечується відповідачем.

Також, суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України у разі, якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема податкових накладних.

Разом з тим, не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку. Також не є підставою для визнання неправомірними операцій платника податків подальше припинення чи анулювання статусу платника податку на додану вартість його контрагента. Усі операції, вчинені контрагентом платника податку до припинення такого контрагента, не можуть автоматично розглядатися як нікчемні правочини в силу самого собою припинення юридичної особи або анулювання її податкового статусу. У такому разі достатньо встановити необізнаність платника податку, що заявляє право на податковий кредит чи бюджетне відшкодування з податку на додану вартість про факт припинення або недобросовісний характер діяльності контрагента (зокрема про несплату податків чи неподання податкової звітності).

Також, суд вважає, що стосовно правочину між позивачем та його контрагентом - постачальником доречним є застосування доктрини "ділова мета".

Сутність доктрини ділової мети полягає в тому, що передбачені податковим законодавством податкові вигоди поширюються лише на операції, що мають розумну економічну причину.

Розумна економічна причина (ділова мета) - спрямованість будь-якої операції платника податків на отримання позитивного економічного ефекту.

Економічний ефект - приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартість, а також само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Зазвичай, отримання платником податків доходу є результатом сукупності дій і здійснення ряду витрат, головною ж умовою для визнання витрат економічно виправданими на підставі такого критерію як "дохід (прибуток)" - є саме цільова направленість на отримання доходу (прибутку).

При цьому витрати спрямовані в діяльності на отримання доходу і такі, які не принесли позитивного результату у вигляді доходу (прибутку), мають визнаватись обґрунтованими і враховуватись при оподаткуванні.

Податкове законодавство не використовує поняття економічної обґрунтованості і не регулює порядок та умови ведення фінансово-господарської діяльності, а тому підставність витрат, які зменшують в податковому обліку отримані доходи, не може оцінюватись з точки зору їх доцільності, раціональності, ефективності отриманого результату. Платник податків здійснює господарську діяльність самостійно на власний ризик і вправі самостійно і одноосібно оцінювати її ефективність, доцільність.

У контексті наведеного суд відзначає, що під час судового розгляду даної справи позивачем надана достатня кількість документів на підтвердження реальності здійснення спірних господарських операцій. Зокрема, суд мав можливість пересвідчитись у тому, що придбання позивачем товарів є необхідною умовою здійснення ним його господарської діяльності та спрямовані на одержання доходу, тобто досягнення ділової мети за спірними господарськими операціями.

Окремо суд вказує на те, що надання контролюючому органу належним чином всіх оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

У даному випадку, відповідачем і не встановлено, і не доведено, що відомості, які містяться в наданих позивачем документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, або недійсність яких установлена судом.

З приводу ненадання позивачем до перевірки товарно-транспортних накладних, суд зазначає, що умовами укладених договорів передбачалась поставка EX WORKS.

Так, за визначенням правил Інкотермс 2010 Термін "франко-завод" означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

Актами приймання-передачі зерна засвідчено факт передачі на складах, адреси яких були обумовлені договорами.

Одночасно з прийманням товару, останній передавався на зберігання та переробку на умовах договорів, укладених позивачем з контрагентами.

Суд повторно наголошує на тому, що перероблений товар (пшениця) була реалізована, що підтверджується матеріалами справи. Весь рух товару належним чином відображено у бухгалтерському обліку позивача, що підтверджується долученими до матеріалів справи картками рахунків.

При цьому, суд взагалі не приймає до уваги посилання відповідача, що акти від імені ТОВ "Філіпс де Трейд" підписані неуповноваженими особами, позаяк не спростовано можливість підписання таких актів особами за довіреністю.

Суд акцентує увагу, що висновки акта перевірки є формальними, позаяк спрямовані на спростування господарських операцій за рахунок операцій у ланцюгу постачання ТОВ "Філіпс де Трейд", ПП "Агротекс-2004", ТОВ "Сім Інвестторг" та ТОВ "Крона-2008".

Формальність висновків відповідача підтверджується і тим, що поза увагою останнього залишились обставини щодо викрадення у позивача кукурудзи, поставленої ТОВ "Крона-8", як і облік таких товарно-матеріальних цінностей позивачем.

Щодо ненадання до перевірки складських документів, суд зазначає, що останні не є підставою для формування витрат та податкового кредиту перевіреного періоду.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що фактичні обставини, встановлені під час судового розгляду справи, об`єктивно засвідчують правомірність віднесення відповідних сум до складу витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податкових накладних, виписаних на виконання умов зазначених вище договірних відносин.

Враховуючи наведене та те, що позивачем використано у межах власної господарської діяльності придбані пшеницю та кукурудзу, суд вважає необґрунтованими висновки акта перевірки, позаяк останні не можуть спростовувати факт реального виконання господарських операцій за договорами, укладеними між позивачем та ТОВ "Філіпс де Трейд", ПП "Агротекс-2004", ТОВ "Сім Інвестторг" та ТОВ "Крона-2008", позивачем в повній мірі документально підтверджено реальність виконання правочинів, а надання контролюючому органу належним чином оформлених всіх первинних документів, передбачених законодавством, є підставою для формування витрат у перевіреному періоді.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 17.09.2019 № не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а також суперечить встановленим у справі обставинам, є протиправним та підлягає скасуванню, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог у цій частині.

Перевіряючи податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 17.09.2019 № на відповідність вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

Підставою для прийняття вказаного спірного рішення став висновок контролюючого органу про нереальність господарських операцій позивача з придбання пшениці та кукурудзи у ТОВ "Філіпс де Трейд", ПП "Агротекс-2004", ТОВ "Сім Інвестторг" та ТОВ "Крона-2008".

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

ввезення товарів на митну територію України;

вивезення товарів за межі митної території України;

постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

З аналізу наведених правових норм вбачається, що для формування податкового кредиту у платника податку - покупця товарів/послуг має бути наявна: належним чином оформлена податкова накладна, фактична сплата грошових коштів контрагенту в сумі, визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

Судом підтверджено обставини щодо фактичності здійснення господарських операцій з придбання пшениці та кукурудзи позивачем у ТОВ "Філіпс де Трейд", ПП "Агротекс-2004", ТОВ "Сім Інвестторг" та ТОВ "Крона-2008", на які позивач посилається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого (сплаченого) ПДВ до складу податкового кредиту.

Враховуючи наведене та те, що судом підтверджено правомірність формування позивачем витрат у перевіреному періоді, суд дійшов висновку, що позивачем у відповідності до положень ПК України включено сплачені суми податку на додану вартість в ціні таких товарів до складу податкового кредиту, зазначивши, що підставою для нарахування податкового кредиту є наявність податкових накладних, оформлених належним чином та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних з указаними контрагентами.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 17.09.2019 № не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а також суперечить встановленим у справі обставинам, є протиправним та підлягає скасуванню, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Акціонерного товариства "Аграрний фонд" (03151, м. Київ, вул. Очаківська/пров. Очаківський, 5/6, ідентифікаційний код 38926880) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 17.09.2019 № та № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ідентифікаційний код 43141471) на користь Акціонерного товариства "Аграрний фонд" (03151, м. Київ, вул. Очаківська/пров. Очаківський, 5/6, ідентифікаційний код 38926880) 19210,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 29 жовтня 2020 року.