Справа № 240/6535/20
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/6535/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко А.В.

Суддя-доповідач - Франовська К.С.

27 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Совгири Д. І. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агротехазот" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Агротехазот" до Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області Державної служби України з безпеки на наземному трансорті про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року Приватне підприємство "Агротехазот" звернулося в суд з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області Державної служби України з безпеки на наземному транспорті про визнання протиправними та скасування постанов управління від 11.02.2020 №176259 та №176260 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняте нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, неправильним встановленням фактичних обставин та неправильним дослідженням доказів.

Так, зазначає скаржник, поза увагою суду залишились доводи позивача про те, що оскільки документальний габаритно-ваговий контроль не передбачає жодних вимірювань, крім визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, неправомірним є встановлення даних про порушення габаритних розмірів ( ширини і висоти).

На думку скаржника, суд першої інстанції встановив неіснуючу подію проведення точного габаритно-вагового контролю в пункті здійснення габаритно-вагового контролю з застосуванням зважувального обладнання, хоча відповідачем це заперечується, з огляду на пояснення у відзиві про непроведення зважування транспортних засобів, а проведення перевірки поза межами пункту габаритно-вагового контролю.

Крім того, скаржник вказує на відсутність доказів щодо перевищення габаритних параметрів ширини та висоти транспортних засобів, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Згідно доводів апеляційної скарги, суд не може на власний розсуд підміняти поняття документального габаритно-вагового контролю, визначеного пп.5-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин механізмів, який проводиться поза межами стаціонарних чи пересувних пунктів, без зважування ТЗ на процедуру точного габаритно-вагового контролю, визначеного п.п.11 Порядку.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 грудня 2019 видано направлення на рейдову перевірку №000159 для проведення рейдової перевірки транспортних засобів на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, в місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які знаходяться на адміністративній території м.Києва та Київської області в період з 16.12.2019 по 22.12.2019 (а.с.43-44).

20 грудня 2019 року посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено перевірку транспортних засобів щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу MAN, державний номерний знак - НОМЕР_1 (а.с.45).

За результатами зважування транспортного засобу MAN TGS 18.400 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом BECTT модель 975310 державний знак НОМЕР_2 встановлено перевезення вантажу з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, а саме з перевищенням встановлених п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі - ПДР) вагових норм на 8,96% (загально допустима маса 40,0 т, загальна маса транспортного засобу 43,582 т) та габаритних норм на 42,31 %. Зазначена обставина підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20.12.2019 (далі - довідка) та розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №026682 від 20.12.2019 (далі розрахунок). Як свідчать довідка та розрахунок водій транспортного засобу ОСОБА_1 з їх змістом не ознайомлений, другий примірник зазначених документів не отримував (а.с.48,49).

Враховуючи, що вищевказаний транспортний засіб до пункту здійснення габаритно-вагового контролю проїхав 43 км із встановленим перевантаженням, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в складено Акт №026682 від 20.12.2019 про перевищення зазначеним транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с.46).

За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.12.2019 №197692 (далі - акт перевірки №197692), в якому зафіксовано, що при перевірці транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення водія НОМЕР_4 від 21.09.2012, встановлено порушення вимог чинного законодавства перевезення вантажу з перевищенням вагових та габаритних норм, а саме: загальна маса 43,582 т; ширина -3,70 м; висота 4,20 м, у тому числі порушення, щодо перевищення встановлених законодавством габаритних норм на 42,31% під час перевезення вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за які передбачена абз.16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.45).

Відповідно до відмітки на акті перевірки №197692 від 20.12.2019 водій з актом ознайомлений, від підпису та надання пояснень відмовився (а.с.45).

Окрім того, 20 грудня 2019 року посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки також проведено перевірку транспортного засобу щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, MAN TGS 18.440 державний номерний знак НОМЕР_5 (а.с.53).

За результатами зважування транспортного засобу MAN TGS 18.400, реєстраційний номер - НОМЕР_5 з напівпричепом TAD НПН-28, державний знак НОМЕР_6 встановлено перевезення вантажу з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, а саме з перевищенням встановлених п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі - ПДР) габаритних норм на 25 %. Зазначена обставина підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20.12.2019 (далі - довідка) та розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0003973 від 20.12.2019 (далі розрахунок). Як свідчать довідка та розрахунок, водій транспортного засобу ОСОБА_2 з їх змістом не ознайомлений, другий примірник зазначених документів не отримував (а.с.55, 56).

Враховуючи те, що вищевказаний транспортний засіб до пункту здійснення габаритно-вагового контролю проїхав 43 км, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки складено акт №0063973 від 20.12.2019 про перевищення зазначеним транспортним засобом нормативних габаритних параметрів (а.с.54).

За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.12.2019 №197664 (далі - акт перевірки №197664), в якому зафіксовано, що при перевірці транспортного засобу марки MAN TGS 18.440, державний номерний знак НОМЕР_5 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_7 , під керуванням водія ОСОБА_2 , відповідно до посвідчення водія НОМЕР_8 від 28.10.2015, встановлено порушення вимог чинного законодавства перевезення вантажу з перевищенням габаритних норма понад 20% під час перевезення вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за які передбачена абз.16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.53).

Відповідно до відмітки на акті перевірки №197664 від 20.12.2019 водій з актом ознайомлений, від підпису відмовився.

Зазначені акти перевірки №197692 та №197664 були передані начальнику управління Укртрансбезпеки у Житомирській області для вирішення питання щодо притягнення перевізника до адміністративно-господарської відповідальності (а.с.59).

20 січня 2020 року відповідач направив позивачу лист за вих.№5260/24/24-20, в якому повідомив про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт. Вказаний лист та копія актів перевірки №197692 та №197664 від 20.12.2019; актів про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів №00003974 та №026682 від 20.12.2019; копія розрахунків плати за проїзд №026682 та №0003973 від 20.12.2019 направлені рекомендованим листом з повідомлення про вручення на адресу позивача, зазначену у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів (а.с.50,57, 60, 61).

Оскільки позивач до управління Укртрансбезпеки у Житомирській області не з`явився, додаткових пояснень, інформації та документів не надав, то 11.02.2020 заступником начальника управління Укртрансбезпеки у Житомирській області розглянуто справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та відповідно до п.16 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" винесено постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.02.2020 №176260 та №176259 за порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідно до яких до Приватного підприємства «Агротехазот» застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі розміром по 34000 грн за кожною (а.с.52, 58).

Не погодившись із постановами про застосування адміністративно-господарських штрафів від 11.02.2020 №176260 та №176259 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується той факт, що 20 грудня 2019 року належні позивачу транспортні засоби рухались автомобільними дорогами з перевищенням встановлених вагових та габаритних обмежень більш, ніж на 2%, при цьому у водіїв даного транспортного засобу був відсутній дозвіл, який дає право на рух вказаним автомобілем.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Згідно з частиною 14 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III) державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до статті 1 Закону №2344-III рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Частинами 17 та 18 статті 6 Закону №2344-III встановлено, що рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), пунктом 15 якого встановлено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Пунктом 14 Порядку встановлено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 16 Порядку №1567 передбачено, зокрема, що під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною четвертою статті 48 Закону № 2344-III визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Правил № 30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пункту 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Судом встановлено, що 20.12.2019 посадовими особами Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки на підставі направлення на рейдову перевірку №000159 від 13.12.2019 (а. с. 43), згідно з щотижневим графіком проведення рейдових перевірок (а.с. 44) на автомобільній дорозі Р-03 (під`їзд до автодороги М-0), проведено рейдову перевірку транспортного засобу, який використовує у своїй діяльності позивач.

Проведення вказаної рейдової перевірки відповідає наведеним положенням чинного законодавства, відповідачем правомірно при здійсненні габаритно-вагового контролю у спірному випадку перевірялась у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку.

Суть порушення, встановленого рейдовою перевіркою при здійсненні документального габаритно-вагового контролю у спірному випадку, полягає у перевищенні встановлених габаритних та вагових норм без відповідного дозволу.

Оскільки під час документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу виявлено перевищення транспортним засобом нормативно визначених вагових параметрів, відповідачем визначено суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31 Порядку № 879.

Як зазначалось, статтею 48 Закону № 2344-III передбачено обов`язковість у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень отримання дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

Відповідно до абзацу шістнадцятого частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до позивача оскаржуваною постановою застосовано адміністративно-господарський штраф, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач заперечує факт перевищення вагових параметрів транспортного засобу та не погоджується із застосуванням до нього адміністративно-господарського штрафу. Вказує, що при визначенні вагових параметрів транспортного засобу ПП "Агротехазот" було проведено лише документальний габаритно-ваговий контроль без проведення фактичної перевірки вагових параметрів транспортного засобу на відповідному обладнанні, що зумовлює недійсність результатів.

Габаритно-ваговий контроль контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Як вже вказувалось, пунктом 16 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку №879).

Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті (підпункт 11 пункту 2 Порядку №879).

Тобто, зазначеними нормами закону не передбачено обов`язку проведення габаритно-вагового контролю виключно у спосіб зважування транспортного засобу при наявності необхідних даних у товарно-транспортній документації.

Саме для встановлення факту перевищення загальної маси та (або) габаритних параметрів транспортного засобу, здійснюється документальний контроль на підставі поданих перевізником ( експедитором, іншою уповноваженою особою) документів.

До таких документів законодавець відносить свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, документи щодо технічної характеристики транспортних засобів та вантажів, товаро-транспортні накладні, тощо.

У даному випадку було проведено саме документальний габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на підставі документів, в яких зазначена маса транспортного засобу та маса вантажу, а також реєстраційних документів на автомобілі MAN TGS 18.400 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом BECTT 975310 реєстраційний номер НОМЕР_2 , MAN TGS 18.440 реєстраційний номер НОМЕР_5 , з напівпричепом TAD НПН-28 реєстраційний номер НОМЕР_6 та на вантаж, що перевозили транспортні засоби.

Подані для габаритно-вагового контролю водіями документи належно оформлені, правильність даних зазначених у них позивачем не заперечується та не спростовується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотань про проведення точного габаритно-вагового контролю уповноважені особи позивача ( водії транспортних засобів) не заявляли і заперечень у актах перевірки не виклали.

З довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20.12.2019 вбачається, що повна маса транспортного засобу MAN TGS 18.400 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом BECTT 975310 реєстраційний номер НОМЕР_2 становила 43,582 тонни, при нормативно допустимих 40 т, отже, у спірному випадку було встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм на 3,582 т, що становить 8,96 %.

Окрім того за результатами габаритного контролю даного транспортного засобу встановлено перевищення обмежень по ширині -3,70 при обмеженні 2,60 (42,31%) і по висоті 4,20 при обмеженні 4,0 (5,0%).

Згідно довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20.12.2019 транспортного засобу MAN TGS 18.440 реєстраційний номер НОМЕР_5 , з напівпричепом TAD НПН-28 реєстраційний номер НОМЕР_6 встановлено перевищення габаритних норм, а саме ширини на 0,65 м та висоти на 0,2 м (загальна ширина транспортного засобу - 3,25 м, при загально допустимій ширині 2,6 м; загальна висота транспортного засобу 4,20 м, при загально допустимій висоті 4 м), що у відсотковому відношенні становить 25 % та 5%, відповідно.

Суд зазначає, що оскільки законодавством передбачено проведення габаритно-вагового контролю у двох видах: документальний та точний контроль, кожний з яких є окремим видом контролю, то проведення документального габаритно-вагового контролю не передбачає обов`язку здійснення посадовими особами відповідача зважування та вимірювання транспортного засобу (здійснення точного габаритно-вагового контролю), на що помилково вказує позивач.

Пунктами 37, 41 Порядку № 879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Разом з тим позивачем не було надано жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває в його користуванні. Позивачем не надано також доказів оскарження в установленому порядку дій відповідача щодо фіксування правопорушення.

Враховуючи встановлені обставини, підтвердження факту перевищення транспортним засобом позивача встановлених законодавством габаритно-вагових норм за відсутності відповідного дозволу, суд вважає, що при винесенні оскаржуваних постанов від 11.02.2020 №176259 та №176260 відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агротехазот" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 жовтня 2020 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Совгира Д. І. Боровицький О. А.