Справа № 420/5544/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5544/20
УХВАЛА
30 жовтня 2020 року м. Одеса
В С Т А Н О В И В:
У вказаній ухвалі суддею роз`яснено, що виявлені недоліки мали бути усунені шляхом надання до суду:
- інформації про власну офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;
- інформації та доказів на її підтвердження щодо дати відмови ОСОБА_1 добровільно відшкодувати витрат, пов`язані з його утриманням в вищому навчальному закладі;
- пояснень щодо підстав звернення до суду із даними позовними вимогами саме Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія.
Копію ухвали суду від 30.09.2020 року
Так, у вказаній заяві, зокрема, зазначено, що відповідно до пункту 7 Порядку № 964 встановлено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється, у судовому порядку. Однак, зазначений порядок не зобов`язує Інститут отримувати (витребовувати) від курсанта, а курсанта давати письмову відмову від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі. Крім того, як стверджує позивач, законодавством України не визначені строки, протягом яких курсант, який навчався у військовому навчальному закладі, що знаходиться в підпорядкуванні МВС України, зобов`язаний відшкодувати МО України витрати, пов`язані з навчанням. У заяві зазначено, що наказом начальника Інституту від 13.12.2017 № 263 відповідачу оголошено суму до відшкодування у сумі 91 300, 25 гри. та надано термін для добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням. Враховуючи те, що з 13.12.2017 по теперішній час відповідач добровільно не відшкодував витрати, пов`язані з навчанням, можна дійти висновку, що він відмовляється відшкодовувати зазначені витрати у добровільному порядку.
У вказаній ухвалі суддею роз`яснено, що виявлені недоліки мали бути усунені шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
У вказаному клопотанні єдиною підставою для поновлення строку позивач вказує звернення до Фрунзівського районного суду Одеської області по справі №517/166/18 .
Вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.
Згідно правових висновків, які викладені у постанові Верховного суду від 17.09.2020 року по справі №540/1862/19 Верховний Суд спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України.
Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі №804/285/16 і постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №340/685/19, від 10 жовтня 2019 року в справі №140/721/19, від 24 грудня 2019 року в справі №824/284/19-а, від 29 квітня 2020 року в справі №560/1942/19, від 18 червня 2020 року в справі №140/2024/19 та від 01 липня 2020 року в справі №400/1758/19 та ін.
Відповідно до п.7 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати, стягнення цих сум здійснюється у судовому порядку.
Згідно інформації, яка міститься в Єдиному реєстрі судових рішень в провадженні Фрунзівського районного суду Одеської області перебувала справа №517/166/18 за позовом Інституту ВМС НУ «ОМА» до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 91 300, 25 грн., до складу яких включено грошове забезпечення 3 884, 21 грн., продовольче забезпечення 75 476, 76 грн., речове забезпечення 11 939, 28 грн.
Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області по справі №517/166/18 від 17 квітня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.
Отже, щонайменше 17.04.2018 року у позивача виникли підстави для звернення до суду з даною позовною заявою. Тобто щонайменше 17.04.2018 року є датою закінчення добровільного строку для сплати відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.
В той же час, позивач звернувся до суду із даним позовом 25.06.2020 року, тобто більш як через 2 роки від дати з якої, на його думку, закінчився добровільний строк для сплати відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.
Таким чином, звертаючись до суду 25.06.2020 року позивачем порушено строк звернення до суду.
В даному випадку попереднє звернення позивача до Фрунзівського районного суду Одеської області по справі №517/166/18 жодним чином не впливає не перебіг процесуального строку на звернення до суду із даними вимогами.
Так, Великою Палатою Верховного Суду було змінено судову практику щодо юрисдикції розгляду такої категорії справ, що було відображено у постанові від 12 грудня 2018 року в справі №804/285/16 та у постанові від 13 березня 2019 року в справі №723/18/17.
Тобто, ще у березні 2019 року було сформовано правовий висновок щодо підсудності даної категорії спорів.
Позивачем до суду не надано доказів звернення до суду з дотриманням строку, визначеного ст.122 КАС України та не надано належним чином обґрунтованого клопотання про його поновлення із доказами на його підтвердження.
Суддя зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.
Отже, суддя не вбачає підставі для визнання поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом та поновлення пропущеного процесуального строку.
Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяв.
Згідно з ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, в тому числі, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин, позов слід повернути позивачу з усіма доданими до нього матеріалами, копія позовної заяви залишається в суді.
Одночасно, слід роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 171, 256, 295, 297 КАС України, суд,-
У задоволенні клопотання Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія про поновлення строку звернення до суду відмовити.
Направити позивачеві копію цієї ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами. Копія позовної заяви залишається в суді
Ухвала підлягає оскарженню у встановлений статтями 295, 297 та Перехідних положень КАС України строк і порядок.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя С.М. Корой