Справа № 640/25166/19
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року м. Київ № 640/25166/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ»

до Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» з позовом до Державної податкової служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 p.;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 p.

- зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме:

- 23.10.2019 р. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 p.;

- 12.11.2019 p. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 p.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» подало на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №2 від 10.10.2019 року до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 року та № 4 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 року, однак відповідач відмовив у такій реєстрації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 18.12.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/25166/19, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну та наявні у нього докази, що стосуються спору.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву у встановлений судом строк.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» в жовтні 2019 року на виконання ухвалених Господарським судом м. Києва мирових угод здійснило перерахування коштів (повернення раніше отриманих авансів) своїм контрагентам:

- Приватному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Надра України» на виконання мирової угоди по справі №910/22594/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2017 p., перераховано 35 095,44 грн. (ПДВ 5 849,24 грн.);

- Дочірньому підприємству Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» на виконання мирової угоди по справі № 910/23630/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2018 p., перераховано 30 450,00 грн. (ПДВ - 5 075,00 грн.)

Позивач склав та відправив ПАТ «НАК «Надра України» та ДП «Західукргеологія» для здійснення ними реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні розрахунки коригування кількісних і вартісних показників: № 2 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 р.; № 4 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 р.;

Але при реєстрації контрагентами вказаних розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державною податковою службою України були направлені квитанції № 1 із вказівкою про те, що «документ не може бути прийнятий - порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту б Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р № 1246 (у редакції постанови КМУ від 26.04.2017 р. №341), а саме: дата складання податкової накладної не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних дату складання податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування».

Оскільки дії ДПС, які полягають у відмові контрагентам позивача у прийнятті для реєстрації в ЄРПН розрахунків коригування кількісних і вартісних № 2 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 р. та № 4 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 р. порушують права та законні інтереси ТОВ «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ», тому позивач, звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Пункт 102.1. ст. 102 ПКУ встановлює, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільніш від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку».

Пункт 102.4 ст. 102 ПКУ передбачає строки стягнення податковим органом грошового зобов`язання, визначеного на підставі п.102.1. ст. 102 ПКУ, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.»

Зміст даного пункту підтверджує, що п.102.1 ст. 102 ПКУ України регламентує строки реалізації податковим органом свого права на самостійне визначення суми грошових зобов`язань платнику податків, але не встановлює жодних прямих обмежень для платника податку щодо здійснення коригування даних податкової накладної.

Таким чином, суд вважає правильним застосування до спірних правовідносин положень пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, згідно з якими якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що у разі, якщо повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг відбувається після спливу 1095 днів з періоду, в якому були визначені податкові зобов`язання з податку на додану вартість, то платник податків - продавець таких товарів/послуг не може застосовувати норми пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України і відкоригувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість. Таке твердження ґрунтується на помилковому тлумаченні зазначених у касаційній скарзі норм податкового законодавства.

Аналогічних висновків дотримується Верховний Суд, під час вирішення аналогічних справ, зокрема постанова від 19.04.2018, справа №810/30/16 (провадження №К/9901/3887/17), постанова від 07.11.2018, справа № 816/1403/17 (провадження К/9901/47591/18).

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у ДПС України підстав для відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних та вартісних показників №2 від 10.10.2019 року до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 року та № 4 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 року.

З урахуванням встановлених обставин справи, висновків та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить висновку, що рішення ДПС України про відмову у прийнятті до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних та вартісних показників 2 від 10.10.2019 року до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 року та № 4 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 року є протиправним та підлягає скасуванню, відтак позовні вимоги в частині зобов`язання Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №2 від 10.10.2019 року до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 року та № 4 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 року підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч. ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, ч.1 ст.382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» (04123, м. Київ, вул. Западинська, 13А, ) до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 pоку.

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 pоку.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме:

- 23.10.2019 р. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 pоку.

- 12.11.2019 p. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 10.10.2019 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 pоку.

4. Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» (04123, м. Київ, вул. Западинська, 13А, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 3842,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур