Справа № 348/1217/20
Суддя: Грещук Р. П.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1217/20

30 жовтня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Клекот Л.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі лейтенанта поліції Зеленчук І.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до УПП в Івано-Франківській області ДПП НП України в особі лейтенанта поліції Зеленчук І.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Просить поновити строк оскарження та скасувати постанову серії ЕАК №2153178 від 24.02.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача УПП в Івано-Франківській області ДПП НП України в судове засідання повторно не прибув.

Про дату, час та місце розгляду даної справи відповідач повідомлявся судом заздалегідь та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, долучені до матеріалів справи, про причини неявки свого представника суд не повідомив.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами на виконання вимог ст.77 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова серії ЕАК №2153178 від 24.02.2020 року була складена працівником поліції відносно ОСОБА_1 у відсутність останнього. В подальшому копія даної постанови була направлена на адресу: АДРЕСА_1 , яка не адресою проживання позивача, що проживає в АДРЕСА_2 .

Про наявність вказаної постанови ОСОБА_1 стало відомо з інформації, наданої Надвірнянським РВ ДВС, а саме 15.07.2020 року, де виконанні перебувала зазначена постанова щодо стягнення з нього 510 грн. штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, згідно ст.121 КАС України пропущений ОСОБА_1 строк оскарження постанови серії ЕАК №2153178 від 24.02.2020 року слід поновити, як такий, що пропущений з поважних причин.

Як передбачено ч.1 ст.122 КУпАП, відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, а саме тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні з`ясовано, що постановою інспектора УПП в Івано-Франківській області Зеленчук І.М., серії ЕАК №2153178 від 24.02.2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., за те, що він керуючи транспортним засобом в м.Івано-Франківськ виїхав на вул.Івана Франка, де передбачено односторонній рух, а саме в зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України та вчинив вказане правопорушення.

Однак, з постанови не вбачається, передбачених ст.251 КУпАП доказів щодо вчинення ОСОБА_1 порушень ПДР України.

Зокрема, як зазначив позивач, 24.02.2020 року він дійсно керував автомобілем марки «DAEWOO Sens», номерний знак: НОМЕР_1 в м.Івано-Франківськ і на вул.Івана Франка був зупинений працівниками поліції, які вказували, що він порушив вимогу знаку і заїхав на зустрічну смугу руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що на місці зупинки інспектор УПП жодної постанови про притягнення до відповідальності не складала. Про її наявність позивач дізнався від працівників Пенсійного фонду та в подальшому у Надвірнянському РВ ДВС, де виконанні перебувала зазначена постанова щодо стягнення з нього 510 грн. штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Також в судовому засіданні позивач вказав, що працівники поліції не ознайомили його з 268 статтею КУпАП щодо його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим позбавили його можливості скористатися відповідними правами.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинуватим, а постанову серії ЕАК №2153178 від 24.02.2020 року необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, а також порушенням порядку її складання.

Як перевірено в судовому засіданні, що крім оскаржуваної постанови, жодних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, працівники поліції не надали. Оскаржувана постанова була складена увідсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівник поліції не задавав жодних запитань позивачу, не слухав його пояснення та не роз`яснив права та обов`язки, у відповідності до вимог ст.268 КУпАП.

Також в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких грунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, відсутнє посилання на покази свідків, що в цілому свідчить про відсутність належного обгрунтування наведених обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Таким чином, при винесенні даної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності працівником поліції допущено ряд порушень вимог чинного законодавства та допущено його довільне трактування.

Крім того, ОСОБА_1 , як особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, оспорював правопорушення, на яке вказував поліцейський, однак працівником поліції було складено постанову у відсутність позивача та не виконано обов`язок щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Відповідно до науково-консультативного висновку за зверненням ученого секретаря Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України щодо наявності неоднозначної практики застосування судами положення статті 258 КУпАП згідно з яким, працівники національної поліції не мають права виносити постанови про накладення штрафу на учасників дорожнього руху без складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою, другою, та третьою статті 122 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121126, 1271129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників (частина друга статті 276 КУпАП).

Суб`єкти владних повноважень мають право виносити постанови про адміністративне правопорушення, не передбачене ч.1 ст.258 КУпАП за місцем його вчинення, попередньо склавши протокол про адміністративне правопорушення. У випадках не складання такого протоколу постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню в порядку, визначеному законодавством.

Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративне порушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, обов`язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

Внаслідок неналежного виконання службових обов`язків при фіксуванні факту адміністративного правопорушення, невстановлення всіх визначених законом обставин, які підтверджують чи спростовують вину особи, інспектор УПП винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що інспектор необ`єктивно та без з`ясування всіх обставин не надавши жодного доказу їх вчинення, як того вимагає КУпАП, винесла постанову серії ЕАК №2153178 від 24.02.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Встановлені в судовому засіданні обставини не спростовані відповідачем по даній справі УПП в Івано-Франківській області ДПП НП України, оскільки повідомлений належним чином представник відповідача в судове засідання неприбув.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних, згідно яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної зідповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, до постанови не додано жодного доказу в розумінні ст.251 КУпАП, а відсутність таких доказів свідчить про недослідження обставин справи.

Зі змісту ст.77 КАС України випливає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.2 КАС України є суб`єктом владних повноважень, то застосуванню при розв`язанні спору підлягають норми ч.2 ст.77 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання суду, в судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, а тому в даній дорожній обстановці ОСОБА_1 діяв не всупереч ПДР України, а у відповідності до них.

Таким чином, на підставі наведеного, оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що дії відповідача УПП в Івано-Франківській області ДПП НП України в особі лейтенанта поліції Зеленчук І.М., яка виносила постанову серії ЕАК №2153178 від 24.02.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 255 грн. штрафу, є протиправними, а тому вказана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.38, 122, 268 КУпАП, ст.ст.77, 210, 211, 229, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЕАК №2153178 від 24.02.2020 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі лейтенанта поліції Зеленчук І.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Постанову інспектора УПП в Івано-Франківській області ДПП НП України Зеленчук І.М., серії ЕАК №2153178 від 24.02.2020 року, про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.4 ст.286 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Відповідно до п.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Грещук Р.П.