Справа № 420/5227/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5227/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просив:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області (Північне управління у м. Одесі ГУ ДПС в Одеській області) форми «Р» від 17.04.2020 року № та форми «В4» від 17.04.2020 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним 28.05.2020 року отримано засобами поштового зв`язку податкові повідомлення-рішення від 14.04.2020 року № та № . З вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погоджується і вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Так, оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті на підставі акту перевірки позивача № 1130/15-32-51-04/41824504 від 06.02.2020 року. За результатами якої, дані перевірки податкової звітності з ПДВ підприємства ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» за звітній (податковий) період грудень 2019 року свідчить про порушення норм п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10, п. 201.14 п. 201.15 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ від 28.01.2016 року № 21.

Позивач зазначає, що в 2020 році жодна посадова особа ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» не отримувала наказ на проведення перевірки, в ході перевірки не надавала жодного документа.

Для встановлення порушень норм п. 201.10 ст. 201 ПКУ у позивача, відповідач мав провести позапланову документальну виїзну або невиїзну перевірку. Крім того, аналізуючи тексту двох податкових повідомлень-рішень вбачається, що відповідач двічі притягує за одним і тими ж статтями ПКУ позивача без належних та зрозумілих на те підстав.

Від Головного управління ДПС в Одеській області до суду 24.07.2020 року за вхід. № 28959/20 надійшов відзив на позовну заяву (а.с.27-31), відповідно до якого, відповідачем було проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за звітній (податковий) період грудень 2019 року.

При перевірці було використано: податкову звітність з податку на додану вартість за звітній (податковий) період грудень 2019 року: податкова декларація з податку на додану вартість від 20.01.2020 року № з додатками; інформацію, яка зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Питання, які підлягали перевірці: Дотримання платником податків вимог ст. 192, ст. 200, ст. 201 ПК України; «Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 року № 21.

Перевіркою встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру податкових накладних підприємством ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА», були виписано податкові накладні за звітний (податковий) період грудень 2019 року, які згідно вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України повинні бути включені до сум податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Здійснивши аналіз податкової декларації з ПДВ за звітній (податковий) період грудень 2019 року було встановлено, що підприємство ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» не відображено податкові зобов`язання в повному обсязі.

Таким чином, ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» зобов`язане було відобразити суму податку на додану вартість, що вказана в податкових накладних, у складі податкових зобов`язань в податковій декларації з ПДВ за звітний (податковий) період - грудень 2019 року.

Вищевказане свідчить про порушення норм п. 201.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.10, п. 201.14, п. 201.15 ст. 201 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ від 28.01.2016 року № 21, що виразилось в заниженні податкових зобов`язань (р.9) по декларації з ПДВ за грудень 2019 на суму ПДВ 836916, 00 грн.

Дані перевірки податкової звітності з ПДВ підприємства ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» за звітний (податковий) період - грудень 2019 року свідчать про наступне: порушення норм п. 201.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.10, п. 201.14, п. 201.15 ст. 201 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ від 28.01.2016 року № 21, що виразилось в заниженні позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету на 515084 грн., та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) у (р.21) на 321832 грн.

За результатами проведеної перевірки було складено акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» від 06.02.2020 року № 1130/15-32-51-04/41824504.

На підставі акту перевірки від 06.02.2020 року № 1130/15-32-51-04/41824504 Головне управління ДПС в Одеській області прийняло податкові повідомлення-рішення від 17.04.2020 року № та № .

Вищевказані податкові повідомлення-рішення та акт перевірки були направлені на адресу позивача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Поштове відправлення було отримано за підписом « ОСОБА_1 ». Отже, твердження позивача, щодо того, що жодна посадова особа ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» не отримувала акт перевірки - не відповідає дійсності.

Ухвалою суду від 30.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

06.02.2020 року службовою особою відповідача, на підставі пункту 20.1.4 статті 20 розділу I Податкового кодексу України та у порядку пунктів 76.1, 76.3 статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за звітній (податковий) період грудень 2019 року, за результатами якої складно акт від 06.02.2020 року № 1130/15-32-51-04/41824504 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА», , за звітній (податковий) період грудень 2019 року. (а.с.40-43)

Відповідно до змісту даного акту, зокрема, при перевірці використано:

податкову звітність з податку на додану вартість за звітній (податковий) період грудень 2019 року: податкова декларація з податку на додану вартість від 20.01.2020 року № з додатками;

інформацію, яка зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Питання що підлягали перевірці:

- Дотримання платником податків вимог ст. 192, ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями);

- «Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 року № 21.

Перевіркою встановлено:

Згідно даних Єдиного державного реєстру податкових накладних підприємством ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА», були виписано податкові накладні за звітний (податковий) період грудень 2019 року, які згідно вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України повинні бути включені до сум податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Здійснивши аналіз податкової декларації з ПДВ за звітній (податковий) період липень 2019 року було встановлено, що підприємством ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» не відображено податкові зобов`язання в повному обсязі.

Таким чином, ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» зобов`язане було відобразити суму податку на додану вартість, що вказана в податкових накладних, у складі податкових зобов`язань в податковій декларації з ПДВ за звітний (податковий) період - грудень 2019 року.

Вищевказане свідчить про порушення норм п. 201.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.10, п. 201.14, п. 201.15 ст. 201 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ від 28.01.2016 року № 21, що виразилось в заниженні податкових зобов`язань (р.9) по декларації з ПДВ за грудень 2019 на суму ПДВ 836916, 00 грн.

Дані перевірки податкової звітності з ПДВ підприємства ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» за звітний (податковий) період - грудень 2019 року свідчать про наступне: порушення норм п. 201.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.10, п. 201.14, п. 201.15 ст. 201 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ від 28.01.2016 року № 21, що виразилось в заниженні позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету на 515084 грн., та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) у (р.21) на 321832 грн.

У акті перевірки, вказано, що відповідальність платника передбачена п.120.1 ст.120, п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України.

Податковим повідомленням-рішенням від 17.04.2020 року № (а.с.7) відповідач повідомив позивача, що згідно з п. 123.1 ст. 123, п.п. 54.3.2, п. 54.3 ст. 54 та п. 58.1 ст. 58 гл. 4 розділу II Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) та на підставі акту № 1130/15-32-51-04/41824504 від 06.02.2020 року, встановлено порушення п. 187.1 ст. 187, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальному розмірі шістсот сорок три тисячі вісімсот п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок, у т.ч. за податковим зобов`язанням + 515084 та за штрафними (фінансовими) санкціями 128771.

До зазначеного податкового повідомлення-рішення доданий розрахунок штрафної санкції. (а.с.8)

Податковим повідомленням-рішенням від 17.04.2020 року № (а.с.9) відповідач повідомив позивача, що згідно з пунктом 54.3 статті 54 та пунктом 58.1 статті 58 Глави 4 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) та на підставі акту № 1130/15-32-51-04/41824504 від 06.02.2020 року, встановлено порушення п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10, п.201.14, п.201.15 ст.200 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) вісімдесят тисяч чотириста п`ятдесят вісім гривень 00 копійок за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)

До зазначеного податкового повідомлення-рішення доданий розрахунок штрафної санкції, зокрема, визначено суму штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у розмірі 80458 грн.; усього: 180458 (а.с.10)

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу позивача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Потове відправлення було отримано 27.05.2020 року з відміткою «Волощук». (а.с.48)

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями відповідача від 17.04.2020 року № та № , позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Наведені законодавчі норми свідчать про те, що законодавець встановив виключні підстави для проведення камеральної перевірки, а саме на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Тобто, предметом камеральної перевірки охоплюються питання податкової звітності з податку на додану вартість за звітній (податковий) період. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.06.2018 року у справі № 803/1315/17 (адміністративне провадження №К/9901/46271/18).

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Судом встановлено, що при проведенні камеральної перевірки контролюючим органом використано: податкову звітність з податку на додану вартість за звітній (податковий) період грудень 2019 року: податкова декларація з податку на додану вартість від 20.01.2020 року № з додатками; інформацію, яка зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Тобто, під час проведення камеральної перевірки даних податкової декларації з податку на додану вартість від 20.01.2020 року № , поданої позивачем, контролюючий орган не вийшов за межі питань, які можуть бути предметом дослідження камеральної перевірки, та використав лише інформацію, використання якої під час камеральної перевірки нормами Податкового кодексу України передбачено.

Встановлений нормами податкового законодавства порядок проведення камеральної перевірки не передбачає можливість здійснення контролюючим органом заходів щодо отримання податкової інформації чи документів на підтвердження показників податкової звітності, зокрема, шляхом виходу посадових осіб контролюючого органу на підприємство платника податків чи на об`єкти виробничих потужностей для встановлення певних обставин.

В разі, якщо при проведенні камеральної перевірки податкової звітності буде виявлено порушення податкового законодавства щодо достовірності, повноти нарахування та сплати передбачених Податкового кодексу України податків та зборів, відповідач наділений повноваженнями щодо ініціювання та у передбачених Податковим кодексом України випадках проведення документальної перевірки.

Судом встановлено, що фактичними підставами для нарахування грошового зобов`язання слугували висновки контролюючого органу про те, що здійснивши аналіз податкової декларації з ПДВ за звітній (податковий) період липень 2019 року було встановлено, що підприємством ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» не відображено податкові зобов`язання в повному обсязі.

З наведеного вбачається, що у контролюючого органу під час проведення камеральної були підстави для висновків про порушення позивачем норм п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.10, п. 201.14, п. 201.15 ст. 201 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ від 28.01.2016 року № 21, отже відповідач не вийшов за межі предмету камеральної перевірки та прийняв правомірно податкові повідомлення-рішення.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 06.05.2020 року по справі № 808/103/17 (адміністративне провадження № К/9901/19/17).

Отже, посилання позивача на те, що для встановлення порушень норм п. 201.10 ст. 201 ПКУ у позивача, відповідач мав провести позапланову документальну виїзну або невиїзну перевірку є безпідставними та не відповідають нормам чинного законодавству.

Крім того, пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Згідно абзаців першого-шостого пункту 120№.1 статті 120№ Податкового кодексу, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів. Зі змісту наведених норм вбачається, що застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладених/розрахунків коригування до податкових накладних можливе у випадку незабезпечення платником податків їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.

Як вбачається з висновків акту перевірки, дані перевірки податкової звітності з ПДВ підприємства ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» за звітний (податковий) період - грудень 2019 року свідчать про наступне: порушення норм п. 201.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.10, п. 201.14, п. 201.15 ст. 201 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ від 28.01.2016 року № 21, що виразилось в заниженні позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету на 515084 грн., та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) у (р.21) на 321832 грн.

Отже, в діяльності ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» дійсно мали місце заниження податкових зобов`язань (р.9) по декларації з ПДВ за грудень 2019 на суму ПДВ 836916, 00 грн., що жодним чином не спростовується не заперечується у позовній заяві позивачем.

Щодо доводів позивача про те, що з аналізу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень вбачається, що відповідач двічі притягує позивача за одним і тими ж статтями ПКУ без належних та зрозумілих на те підстав, - слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 16 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Право особи не бути притягнутою до відповідальності двічі корелює з обов`язком суб`єктів владних повноважень не порушувати згаданий припис Основного закону, у той же час кожне правопорушення має унікальний склад, обов`язковий для встановлення.

Як зазначає позивач, в обґрунтування обставин притягнення його до відповідальності за одне й те саме правопорушення, із тексту податкового повідомлення-рішення від 14.04.2020 року № вбачається, що відповідачем було встановлено порушення п.187.1 ст.187, п.200.1, п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України. Також, в податковому повідомленні-рішенні від 14.04.2020 року № вказано, що його прийнято також на підставі акту перевірки від 06.02.2020 року № 1130/15-32-51-04/41824504 та його прийнято начебто за встановлені порушення п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10, п.201.14, п.201.15 ст.201 розділу V Податкового кодексу України.

Однак, зважаючи на те, що акт перевірки є документом інформативного характеру, в якому визначаються встановлені правопорушення, суд звертає увагу, що притягнення до відповідальності, зокрема, накладення штрафу, відбувається саме на підставі податкового повідомлення-рішення.

Отже, наведене обґрунтування позивачем позовних вимог є безпідставним, та таким, що не спростовує встановлені судом фактичні обставини по суті справи.

У пункті 65 рішення Європейського суду з прав людини "Булвес АД" проти Болгарії" від 22.01.2009, заява №3991/03, зазначено, що загальні інтереси спільноти полягають у підтриманні фінансової стабільності системи оподаткування ПДВ разом із її сукупністю нормам щодо нарахування ПДВ до сплати, податкових пільг, податкового кредиту та відшкодування ПДВ. Основними елементами підтримання такої стабільності слід визнати повне і своєчасне виконання усіма платниками ПДВ своїх зобов`язань щодо декларування та сплати ПДВ та, в кінцевому результаті, запобігання будь-яких видів шахрайських зловживань у вказаній системі. Щодо цього Суд визнає, що необхідно покладати край спробам зловживання у сфері оподаткування і що з метою попередження таких зловживань може бути розумним передбачати у національному законодавстві вимоги особливої обачливості для платників ПДВ.

Суд дійшов висновків, що на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення та на які йде посилання в акті перевірки, як на такі, на підставі яких відповідачем здійснено висновки про допущені позивачем порушення, та доказана правомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення, прийняття його на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, та відповідно до інших вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених вимог, позивачем суду не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно підстави для задоволення позов.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, немає.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21,22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА (, 65045, м. Одеса, вул. Паркова, буд. 5)

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5);

Суддя П.П. Марин

.