Справа № 569/12455/20
Суддя: Бучко Т. М.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача Вовка Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Самсонюка Р.Я., Департаменту патрульної поліції, в якому просить поновити пропущений строк оскарження постанови від 12 липня 2020 року серії ЕАМ № 2814997 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 425 грн, скасувати постанову інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Рівненській області лейтенанта поліції Самсонюка Р.Я. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну підстави позову від 23 вересня 2020 року, покликається на те, що постанова серії ЕАМ № 2814997 винесена з суттєвим порушенням вимог чинного законодавства. Лейтенант поліції Самсонюк Р.Я., розпочавши розгляд справи, не представився, зазначивши лише, що він є особою, уповноваженою розглядати справу. Далі відбувалася дискусія між водієм та інспектором щодо наявності порушення правил дорожнього руху, а не розгляд справи. Постанова всупереч вимогам ст.285 КУпАП не булла оголошена негайно після закінчення розгляду справи, тому ОСОБА_1 відмовився від її отримання на місці. Копія постанови йому надійшла поштою. В отриманій постанові, яка складена в електронніц формі у вигляді стрічки і роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою, внесено від руки кульковою ручкою ще посилання на «ч.1 ст.122 згідно ч.2 ст.36». Вказаний запис був здійснений вже після закінчення розгляду справи і винесення постанови.

Ухвалою від 13 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви були усунені.

8 вересня 2020 року суд своєю ухвалою позовну заяву ОСОБА_1 прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, визначеними ст.268, 269, 286 КАС України для окремих категорій термінових справ.

Ухвалою від 18 вересня 2020 року суд задовольнив клопотання представника позивача та замінив первісного відповідача інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Рівненській області Самсонюка Р.Я. належним відповідачем - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

13 жовтня 2020 року суд отримав відзив Управління патрульної поліції в Рівненській області на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, серед іншого, що розгляд справи проводився в порядку, передбаченому ст.279 КУпАП. Зміст постанови в повніц мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП. У постанові вказано опис обставин, встановлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, а також технічний пристрій, на який проводився відеозапис портативним відеореєстратором «ВК 00036». До відзиву представником відповідача долучено оптичний носій з відеозаписом № портативного відеореєстратора «ВК 00036».

26 жовтня 2020 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, яка містить обгрунтування позовних вимог, аналогічні викладеним у заяві про зміну підстави позову.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить задовольнити.

Представники відповідчів в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.3, 9 ст.205 КАС України у разі неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 12 липня 2020 року інспектором Управління патрульної поліції в Рівненській області Самсонюком Р.Я. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2814997, якою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 12 липня 2020 року о 17 год. 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті вул.Сагайдачного та вул.Полуботка в м.Рівне, чим порушив п.15.9ґ Правил дорожнього руху України, та не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.г ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина перша статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порущення правил зупинки.

Відповідно до вимог ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» №3353 від 30 червня 1993 року встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.2.1.г ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За правилами п.2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен пред`явити для перевірки документи, зазначені у п.2.1 ПДР України.

Відповідно до п.15.9.г ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису реєстратора, закріпленого на форменому одязі патрульного, встановлено, що позивач зупинився на перехресті та не надав для огляду поліцейському страховий поліс. Факт вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, не заперечує і сам позивач.

В обгрунтування позовних вимог про скасування постанови позивач покликається на порушення лейтенантом поліції Самсонюком Р.Я. норм процессуального права при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення стягнення.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений статтею 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

З відтвореного відеозапису встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення лейтенантом поліції Самсонюком Р.Я. проводився у порядку, передбаченому ст.279 КУпАП, зокрема позивачу були роз`яснені його права та обов`язки, заслухані його пояснення, роз`яснено мотиви, на підставі яких інспектор дійшов висновку про вчинення позивачем адміністративних правпорушень, роз`яснено вимоги чинного законодавства щодо осіб, які повинні мати при собі страховий поліс.

Твердження представника позивача, що позивач відмовився від отримання постанови адже її зміст йому не було оголошено, спростовуються дослідженим судом відеозаписом, з якого встановлено, що позивач відмовився від отримання постанови з інших підстав.

Суд зауважує, що відеозапис спілкування інспектора поліції з позивачем розпочинається не з моменту звернення поліцейського до водія, під час якого він зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду та спеціальне звання, а з моменту перевірки документів на транспортний засіб, що позбавляє суд можливості встановити наявність чи відсутність факту представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Надалі лейтенант Самсонюк Р.Я. повідомив позивачу що є особою, яка уповноважена розглядати справу.

Крім того, підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення з мотивів порушення порядку розгляду справи можуть бути такі дії інспектора, що зумовили порушення права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, що порушення інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення вплинуло на його можливість належним чином реалізувати свої права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Не приймає суд до уваги доводи позивача про внесення додаткових записів до постанови після закінчення розгляду справи, оскільки на місці розгляду справи він не був ознайомлений зі змістом постанови, так як відмовився від її отримання. Електронний бланк постанови про накладення адміністративного стягнення передбачає внесення певної інформації шляхом власноручного запису як то підписи осіб, записи про відмову від підпису.

На думку суду, помилкове не зазначення в постанові про накладення адміністративного стягнення однієї зі статтей КУпАП, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності, за наявності опису часу, місця, суті та обставин вчинення такого правопорушення, не спростовує факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що інспектором патрульної поліції Самсонюком Р.Я. правомірно прийнято оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн за порушення вимог Правил дорожнього руху, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.9, 90, 244-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого адміністративного апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.С.Бандери, 14а; ;

відповідач Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул.Ф.Ернста 3; .

Суддя