Справа № 560/3008/19
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3008/19

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

28 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року (м. Хмельницький, 24 грудня 2019 року) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДФС у Хмельницькій області рішення № від 12 липня 2019 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 26956,83 грн.; визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29 серпня 2019 року №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску у сумі 180 942,44 грн.; визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДФС у Хмельницькій області податкове повідомлення-рішення форми "ПС" №3 від 12 липня 2019 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн.; визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДФС у Хмельницькій області податкове повідомлення-рішення форми "Р" №3 від 12 липня 2019 року про визначення податкових зобов`язань в розмірі 148060,02 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 74030,02 грн.; визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДФС у Хмельницькій області податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 12 липня 2019 року про визначення податкових зобов`язань в розмірі 12338,33 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 6169,18 грн.; визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДФС у Хмельницькій області податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 12 липня 2019 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн.; визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДФС у Хмельницькій області податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 12 липня 2019 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн.

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Відповідно до ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року суд перейшов з відкритого судового засідання до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрований, як фізична особа - підприємець та перебуває на обліку як платник податків в Новоушицькому відділенні Кам`янець - Подільської ОДПІ з 17 вересня 1998 року за № 529 та являється платником податку на додану вартість, податку з доходів фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску.

Позивач здійснює свою діяльність на загальній системі оподаткування у відповідності до вимог статті 177 Податкового кодексу України.

Відповідно до реєстраційних документів платника встановлено, що позивач обрав наступні види господарської діяльності: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту. В господарській діяльності позивач використовує легковий, вантажні автомобілі та інші транспортні засоби, що належать фізичній особі на праві власності.

Посадовими особами ГУ ДФС у Хмельницькій області на підставі ст. 75, ст. 77 Податкового кодексу України, проведено планову виїзну документальну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року. За результатом проведеної перевірки складено Акт №0469/22-01 -13-03/ НОМЕР_1 від 19 червня 2019 року.

Відповідно до висновку акта перевірки встановлено порушення вимог:

- п. 164.1 ст. 164, п. 177.2, п.п. 177.4.1, 177.4.5, 177.4.6 п. 177.4 ст. 177 ПК України позивачем, що призвело до заниження чистого оподаткованого доходу в сумі 822555,64 грн. в тому числі за 2017 рік в сумі 402844,48 грн., за 2018 рік в сумі 419711,16 грн., у зв`язку із чим занижено податкове зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб всього на суму 148060,02 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 72512,01 грн., за 2018 рік в сумі 75548,01 грн.

- пункту 2, частини 1, ст.7, частини 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI, фізичною особою у зв`язку із заниженням чистого оподаткованого доходу за перевіряємий період, який також є об`єктом оподаткування і єдиного внеску, позивачем занижено суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування всього на суму 180942,44 грн., у тому й числі за 2017 рік в сумі 88625,79 грн., за 2018 рік в сумі 92316,66 грн.

- пп. 1.2, 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX п. 164.1 ст. 164, п. 177.2, п.п. 177.4.1, 177.4.5, 177.4.6 п. 177.4 ст. 177 ПК України у зв`язку із заниженням чистого оподаткованого доходу, який є об`єктом оподаткування військового збору позивачем занижено грошові зобов`язання по військовому збору в сумі 12338,33 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 6042,67 грн., за 2018 рік в сумі 6295,67 грн.

- п. 3.2 - п. 3.6 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4, зареєстрованого в Мін`юсті України 30 січня 2015 року №111/26556 та підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 розділу IV ПК України, за період 2017-2018 роки не у повному обсязі подані розрахунки за формою 1-ДФ, а саме: не відображено суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків за 157 ознакою доходу (дохід, виплачений самозайнятій особі).

- пункту 63.3 статті 63, пункту 22.1 статті 22 Податкового кодексу України, п. 8.4 р. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року №462), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 травня 2014 року за №503/25280, не подано до контролюючого органу повідомлення за формою №20-ОПП.

- п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 ПК України, платником не надано в повному обсязі документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності до перевірки.

На підставі встановлених порушень за результатами проведеної перевірки відповідач прийняв оскаржені податкові повідомлення-рішення від 12 липня 2019 року, а саме:

- форми "ПС" №, яким застосовано штрафні санкції в сумі 510,00 грн. у відповідності до пункту 121.1 статті 121 ПК України;

- форми "ПС" №, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 510 грн. у відповідності до пункту 119.2 статті 119 ПК України;

- форми "ПС" №, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 170 грн. у відповідності до пункту 117.1 статті 117 ПК України;

- форми "Р" №, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 222090,04 грн. (в т. ч. за податковими зобов`язаннями - в сумі 148060,02 грн., штрафні санкції - в сумі 74030,02 грн.);

- форми "Р" №, яким визначено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 18507,51 грн. (в т. ч. за податковими зобов`язаннями - в сумі 12338,33 грн., штрафні санкції - в сумі 6169,18 грн.);

- Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 180942,44 грн.

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 29 серпня 2019 року №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 180942,44 грн.

24 липня 2019 року позивач оскаржив до Державної фіскальної служби прийняті ГУ ДФС у Хмельницькій області вищезазначені податкові повідомлення - рішення (вимоги, рішення).

За результатами розгляду скарги контролюючим органом вищого рівня були прийнято наступні рішення: Рішення ДФС України від 27 серпня 2019 року за №41152/6/99-99-11-05-02-25, відповідно до якого скасовано вимогу про сплату єдиного внеску №Ф- від 12 липня 2019 року про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 180942,44 грн., як таку що винесено не за встановленою формою Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449.

Рішення ДПС України від 23 вересня 2019 року за №2866/6/99-00-08-05-04, відповідно до якого скаргу залишено без задоволення в частині прийнятих ГУ ДФС у Хмельницькій області податкових повідомлень-рішень №, №, №, №, № від 12 липня 2019 року.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Щодо віднесення до складу витрат нарахованої амортизації на основні засоби розрахованої прямолінійним методом нарахування, слід зазначити таке.

Так, в матеріалах справи міститься належним чином завірені копії відомостей нарахування амортизації за 2017 рік та 2018 рік помісячно.

З інформації наведеної у вказаних відомостях нарахування амортизації встановлено, що позивачем за період січень-грудень 2017 р. та січень-грудень 2018 р. нараховувалася амортизація прямолінійним методом на транспортні засоби: автомобілі ДАФ НОМЕР_2 , Напівпричіп НОМЕР_3 , автомобіль MAH НОМЕР_16, напівпричіп НОМЕР_4 , автомобіль МАН НОМЕР_5 , напівпричіп НОМЕР_6 , автомобіль НОМЕР_7 , напівпричіп НОМЕР_8 , автомобіль Рено НОМЕР_9 , напівпричіп НОМЕР_10 , напівпричіп НОМЕР_11 , напівпричіп НОМЕР_12 , автомобіль ДАФ НОМЕР_13 . Загальна сума нарахованої амортизації становить 64 809,29 гри. помісячно (січень-грудень 2017 р., січень-грудень 2018 р.). Загальна сума нарахованої амортизації за перевіряємий період - 2017 року становить 777 711,48 гри., та 777 711,48 грн. за перевіряємий період 2018 року.

При цьому, позивач до складу витрат, що враховуються у Податковій декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік включив лише суму нарахованої амортизації по напівпричепах Напівпричіп Schwarzmuller НОМЕР_3 , Напівпричіп Pacton ВХ4795 XT, Напівпричіп Schmitz НОМЕР_6 , Напівпричіп Schmitz НОМЕР_8 , Напівпричіп Schwarzmuller НОМЕР_14 , Напівпричіп Van НОМЕР_15 , Напівпричіп Sommer НОМЕР_12 у загальній сумі 399 419,52 грн. (33 284,96 помісячно) та 399 419,52 грн. (33 284,96 помісячно) у Податковій декларації про майновий стан та доходи за 2018 р.

Вказане підтверджується Податковими деклараціями про майнових стан за 2017 та 2018 рр., належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи (графа 8 Таблиці 1 «Догоди від провадження підприємницької діяльності» податкової декларації).

Таким чином, позивач не включав до складу витрат амортизаційні відрахування на автомобіль ДАФ НОМЕР_2 , автомобіль МАН НОМЕР_16 , автомобіль МАН НОМЕР_5 , автомобіль НОМЕР_7 , автомобіль Рено НОМЕР_9 , автомобіль ДАФ НОМЕР_13 до складу витрат Декларації про майновий стан за 2017 рік (загальна сума 378 291,96 грн.) та 2018 рік (загальна сума 378 291,96 грн.).

Отже позивач правомірно відніс до складу витрат амортизаційні відрахування по напівпричепах, які не є основними засобами подвійного призначення в розумінні ст.177 ПК України.

В силу пп. 177.4.6 п. 177.4 ст.177 ПК України не підлягають амортизації такі основні засоби подвійного призначення: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові та вантажні автомобілі.

Так, чинне законодавство України розмежовує поняття вантажного автомобіля і напівпричепа. Існуюча розбіжність між типами транспортних засобів, що визначена у Законі України від 05.04.2001 року №2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт», зазначається державними органами в реєстраційних свідоцтвах на транспортний засіб.

В даному випадку у всіх свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів, амортизація по яких включалася до складу витрат, зазначено, що вказані транспортні засоби є напівпричепами.

Таким чином, аналіз вказаних норм чинного законодавства України дає підстави дійти висновків, що напівпричепи не є транспортними засобами подвійного призначення в розумінні ст.177 ПК України, а відтак позивач правомірно включив суми нарахованої амортизації по напівпричепах до складу витрат та відобразив вказане в Податковій декларації про майновий стан та доходи за 2017,2018 рр.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України визначено, що презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За змістом указаної норми, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.

Що стосується неправомірного віднесення до складу документально підтверджених витрат, витрати на придбання запасних частини, слід зазначити наступне.

Так, позивач здійснює свою діяльність на загальній системі оподаткування у відповідності до вимог статті 177 ПК України та займається наступними видами господарської діяльності: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Разом з тим, під час здійснення підприємницької діяльності позивачем в період 2017-2018 рр. використовувалися наступні транспортні засоби - МАН НОМЕР_5 , ДАФ НОМЕР_17 , МАН НОМЕР_5 .

В свою чергу, відповідно до п.177.4 ст.177 ПК України, для віднесення фізичною особою-підприємцем витрат до витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів та зменшення оподатковуваного доходу на суму таких витрат, необхідно щоб такі витрати були:

- документально підтверджені;

- фактично понесені (оплачені);

- понесені в межах господарської діяльності та пов`язані із отриманням доходу від підприємницької діяльності.

При цьому, встановлення придбаних запчастин на сідлові тягачі суб`єктом підприємницької діяльності, підтверджуються відповідними актами списання, копії яких містяться в матеріалах справи:

- СпТ-000032 від 13.12.2017 р. на суму 3 424,96 грн.;

- СпТ-000043 від 30.11.2018 р. на суму 14 069,14 грн.;

- СпТ-000041 від 28.11.2018 р. на суму 6 222,50 грн.

Таким чином, позивачем, було в повній мірі дотримано всі умови п.177.4 ст.177 ПК України, для включення витрат на придбання запасних частин у загальній сумі 23 716,60 грн., оскільки фактичне понесення зазначених витрат підтверджується відповідними документами, реквізити яких зазначено у Книзі обліку доходів та витрат. Тому вказані витрати є фактично понесеними та документально підтвердженими. Вказане не заперечується і контролюючим органом.

Поряд з цим, факт понесення вказаних витрат у межах господарської діяльності та взаємозв`язок із отриманими доходами підтверджується шляховими листами, актами виконаних робіт та банківськими виписками, які надавалися до перевірки у повному обсязі.

Крім того, в зазначеному періоді водіям, які безпосередньо здійснювали керування вантажними транспортними засобами, за вказаний період нараховувалася заробітна плата та було відповідно задекларовано дохід від здійснення господарської діяльності - вантажних перевезень в розмірі понад 4 млн. грн., що було відповідно відображено у податковій звітності у відповідності до чинного законодавства.

Стосовно визначення бази оподаткування єдиним соціальним внеском шляхом збільшення на суму донарахованого чистого оподаткованого доходу у розмірі 822 465,64 грн. та визначення суми єдиного внеску, що підлягає сплаті з суми чистого оподатковуваного доходу шляхом математичного ділення такого доходу на 12 місяців, слід зазначити наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове пенсійне страхування» (далі - Закон), єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 Закону України, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

За змістом п. 177.2. ст.177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Так, позивачем у 2017 році було отримано чистий оподатковуваний дохід у сумі: січень - 3566,20 грн.; лютий - 3627,80 грн.; березень - 4412,03 грн.; квітень - 3214,50 грн.; травень - 3861,10 грн.; червень - 3564,02 грн.; липень - 6341,35 грн.; серпень - 5664,73 грн.; вересень - 3528,97 грн.; жовтень - 4501,29 грн.; листопад - 4000,64 грн.; г рудень - 3282,62 грн.

У 2018 році відповідно: січень - 3759,81 грн.; лютий - 3876,51 грн.; березень - 4564,70 грн.; квітень - 3821,26 грн.; травень - 3817,44 грн.; червень - 5068,30 грн.; липень - 4389,73 грн.; серпень - 4417,28 грн.; вересень - 5564,70 грн.; жовтень - 8134,75 грн.; листопад - 7000,83 грн.; грудень - 5081,57 грн.

Факт отримання чистого оподатковуваного доходу у зазначених сумах, які були відображені позивачем у Звіті за 2017, 2018 рр. підтверджується відповідними належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, сума податкових зобов`язань з єдиного внеску, відображена позивачем в Звіті за 2017 та 2018 роки, поданому до контролюючого орану, обчислена у відповідності до норм чинного законодавства.

Слід наголосити, що приписами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове пенсійне страхування» застосування середньомісячного показника не передбачено, оскільки суб`єкт господарювання протягом звітного періоду (року) може отримувати різний дохід (збиток) у тому чи іншому місяці, обрахований суб`єктом господарювання на підставі бухгалтерських та інших документів.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Таким чином, щомісячний місячний дохід (прибуток) з метою визначення бази оподаткування єдиним внеском - це величина яка, враховуючи положення Закону України «Про збір облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обраховується платником податків самостійно, враховуючи доходи та витрати понесені суб`єктом господарювання у кожному конкретному місяці на підставі первинних документів. На підставі такого показника помісячно обраховується сума єдиного внеску що підлягає сплаті до бюджету з урахуванням максимальної (мінімальної) величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом.

Крім того, згідно первинних документів, що надавалися до перевірки, позивач не отримував впродовж 2017-2018 року щомісячно доходу (прибутку) у розмірі 37 700,00 грн. (січень-грудень 2017 р.), 39 926,50 (січень-грудень 2018 р.), як це зазначає контролюючий орган в ст.26 Акта перевірки.

Відповідно до підпункту 2.3.2.2. п.2.3.2. Розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України 14.04.2013 № 395 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2013 р. за № 607/23139), у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення.

Однак, всупереч вимогам чинного законодавства України, акт про результати перевірки не містить жодних доказів, в т.ч. й посилань на первинні документи, які б підтверджували факт того, що позивач отримав впродовж 2017-2018 року щомісячного доходу (прибутку) у розмірі 37 700,00 (січень-грудень 2017 р.), 39 926,50 (січень-травень 2018 р.).

Таким чином, відповідач всупереч п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону, здійснив обчислення суми єдиного внеску шляхом математичного розподілу річного оподатковуваного доходу на 12 місяців, тобто на усі місяці 2017 та 2018 року відповідно.

Що стосується податкового повідомлення-рішення форми «ПС» № від 12.07.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до п.9 Розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015 року, зі змінами та доповненнями (далі - Порядок №1204), до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Однак, всупереч вказаній нормі відповідачем не надано до оскарженого рішення податкового повідомлення-рішення форми «ПС» № від 12.07.2019 розрахунок податкового зобов`язання (штрафних санкцій).

Також слід врахувати, що аналогічно відповідачем не надано (додано) розрахунків податкового зобов`язання (штрафних санкцій) до податкових повідомлень-рішень форми «ПС» № від 12.07.2019 та № від 12.07.2019.

Крім того, як свідчать дані, наведені безпосередньо в податковому повідомленні-рішенні, сума штрафних санкцій в розмірі 510 грн за платежем адмін. штрафи були застосовані контролюючим органом на підставі спірного Акта перевірки у зв`язку із встановленим порушенням п.44.1, п.44.3, п 44.5, ст.44, п.85.2 ст.85 ПК України.

За висновками Акта перевірки, відповідачем встановлено порушення п.44.1, п.44.3, п 44.5, ст.44, п.85.2 ст.85 ПК України, в частині не надання платником в повному обсязі документів для проведення перевірки що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Однак, в Акті перевірки не вказано, які саме документи не надано, що не підтверджують показники в податковій звітності. Такі твердження спростовуються наведеними у п.1.13 Акта перевірки відомостями, що станом 22.05.2019 позивачем надано до перевірки документи згідно опису та такі документи, як свідчать дані наведені у таблиці в пункті 1.13 Акта перевірки, були перевірені відповідачем суцільним порядком.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми «ПС» № від 12.07.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн., слід зазначити наступне.

Як уже зазначалось, відповідно до п.9 Розділу II Порядку №1204, до оскарженого податкового повідомлення-рішення не надано розрахунок податкового зобов`язання (штрафних санкцій).

Також, як свідчить дані наведені безпосередньо в податковому повідомленні-рішенні, то сума штрафних санкцій в розмірі 510 грн. за платежем податок на доходи з фізичних осіб, були застосовані відповідачем на підставі спірного Акта перевірки у зв`язку із встановленим порушенням п.3.2-3.6 Порядку заповнення та подання податковими агентами розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4.

Проте, в Акті перевірки відповідачем не зазначено, які саме недостовірні відомості було відомості зазначено позивачем у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого ( сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою №1-ДФ за період, що підлягав перевірці.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми «ПС» № від 12.07.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн.

Згідно висновків Акта перевірки, превіряючим встановлено порушення п.63.3 ст. 63, п. 22.1 ст. 22 ПК України, не подані повідомлення за формою №20-ОПП до ДПІ.

Як свідчать дані наведені в п.1.8 Акта перевірки, штрафні санкції застосовані відповідачем за неподання позивачем до контролюючого органу інформації про використання у своїй господарській діяльності об`єктів оподаткування, зокрема місця для стоянки автотранспортних засобів, що знаходились в користуванні відповідно до умов договору оренди №1 від 01.08.2015 укладеного із ДП «АТП» КООП Березина». Слід зауважити, що відповідач на сторінці 6 Акта перевірки зазначає, що такий договір укладено позивачем із ДП «АТП» КООП Березина».

Разом з тим, в розділі 2.8. Акта перевірки вказується, що відповідно до п.63.3 ст. 63 ПК України одним із способів податкового контролю є контроль за місцем розташування як платника податків, так і об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (неосновне місце обліку).

Для здійснення такого податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 зі змінами та доповненнями (далі - Порядок №1588).

Згідно п.8.1 Порядку №1588, платник податків зобов`язаний повідомляти про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку.

Згідно з п. 8.4 р. VIII Порядку №1588, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку) подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Тобто, повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за ф. №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.

Таким чином, повідомити про вказаний об`єкт позивач мав до 14.08.2015, а штрафні санкції застосовано контролюючим органом 12.07.2019. Проте, слід зауважити, що перевірка проводилася відповідно до наказів Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 01.02.2019 року №256, від 27.02.2019 року №483 за період з 01.01.2017 по 31.12.2018.

Відтак, фіксуючи порушення про не подання звіту за формою 20-ОПП, відповідач перевищив повноваження та вийшов за межі перевіряємого періоду.

Спірне податкове повідомленні-рішення форми «ПС» № від 12.07.2019 прийнято відповідачем із порушенням ст.102 ПК України, оскільки штрафні санкції застосовані із порушенням 1095-денного терміну.

При цьому, щодо твердження відповідача про те, що згідно інформаційної довідки Регіонального сервісного центру МВС України в Хмельницькій області в період з 01.01.2017 по 31.12.2018 позивачем було придбано транспортні засоби, які використовувалися ним у господарській діяльності та обґрунтування вказаним правомірності застосування штрафної санкції за неподання форми 20-ОПП, слід зауважити таке.

В акті документальної планової перевірки відсутні будь-які відомості щодо того, що контролюючим органом встановлено неподання форми 20-ОПП по спеціалізованому вантажному сідловому тягачу DAF XF 95.430, 2004 року випуску.

Отже, висновки суду першої інстанції в частині визнання дотриманими контролюючим органом строків передбачених ст. 102 ПК України щодо самостійного визначення суми грошових зобов`язань платника податків не пізніше закінчення 1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання, є такими, що суперечать нормам чинного законодавства України та ПК України зокрема.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДФС у Хмельницькій області рішення № від 12 липня 2019 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 26956,83 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29 серпня 2019 року №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску у сумі 180 942,44 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДФС у Хмельницькій області податкове повідомлення-рішення форми "ПС" №3 від 12 липня 2019 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДФС у Хмельницькій області податкове повідомлення-рішення форми "Р" №3 від 12 липня 2019 року про визначення податкових зобов`язань в розмірі 148060,02 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 74030,02 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДФС у Хмельницькій області податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 12 липня 2019 року про визначення податкових зобов`язань в розмірі 12338,33 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 6169,18 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДФС у Хмельницькій області податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 12 липня 2019 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДФС у Хмельницькій області податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 12 липня 2019 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.