Справа № 525/790/20
Суддя: Ячало Ю. І.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/790/20
Номер провадження 2-а/525/24/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2020 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

представника позивача Смірнова С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Фененка Петра Петровича, Головного управління національної поліції в Полтавській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі про адміністративне порушення, -

встановив:

У червні 2020 року представник позивача - адвокат Смірнов С.І. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до інспектора СРПП Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Фененка Петра Петровича, Головного управління національної поліції в Полтавській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі про адміністративне порушення. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив те, що 14.06.2020 року була винесена постанова серії БАА № 226113 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Постанова вмотивована тим, що 14.06.2020 року близько 00 годин 45 хвилин, по вулиці Європейській в селищі Велика Багачка Полтавської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки AUDI, на іноземній реєстрації номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі поліса обов`язкового цивільного страхування наземних транспортних засобів. На висловлену вимогу працівників поліції надати посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб відповів, що не буде надавати документи, обґрунтовуючи своє рішення відсутністю факту порушення ним ПДР України та відсутністю у поліцейських законних підстав для перевірки документів, передбачених п. 2.1. ПДР України. Після цього відповідач виніс постанову серії БАА № 226113 від 14.06.2020 року, згідно з якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вказав, що вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а відповідач в супереч ст. 245, 280 КУпАП при її винесенні не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи наявна його вина. Зазначив, що на прохання позивача пред`явити докази порушення ПДР України, які зумовили його зупинку, на що поліцейській вказав причиною зупинки перевірка документів, але така причина зупинки чинним законодавством не передбачена.

Просить визнати незаконною та скасувати постанову серії БАА № 226113 від 14.06.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 5000 грн. та судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи по суті, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направляв.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Смірнов С.І. позов підтримав, посилався на доводи викладені в позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач інспектор СРПП №1 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Фененко Петро Петрович до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду відзив, в якому зазначив, що у відповідності до п. 10 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме «якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту», транспортний засіб марки AUDI, на іноземній реєстрації, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , був зупинений правомірно, а відсутність у водія поліса страхування призвело до притягнення його адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 25, 26, 47).

Відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду відзив на позовну заяву та просили розглянути справу за відсутності представника ГУНП в Полтавській області (а.с. 23, 37-41, 51).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення відповідачів проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.06.2020 року інспектором СРПП №1 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Фененком Петром Петровичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 226113, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 14.06.2020 року близько 00 годин 45 хвилин, по вулиці Європейській в селищі Велика Багачка Полтавської області, останній керуючи транспортним засобом марки AUDI, на іноземній реєстрації, номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі поліса обов`язкового цивільного страхування наземних транспортних засобів (а.с. 9). Копія постанови безпосередньо після її винесення була вручена ОСОБА_1 , про що мається в постанові підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оспорюючи законність постанови інспектора СРПП Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП у Полтавській області Фененка П.П. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 226113 від 14.06.2020 року, позивач послався на відсутність в його діях складу правопорушення, позаяк був зупинений інспектором з підстав того, щоб перевірити документи, відсутність доказів вчинення вказаного порушення та постанови про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, що свідчить про відсутність підстав, передбачених ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" для зупинки транспортного засобу позивача та, відповідно, про відсутність у працівників поліції права вимагати пред`явити документи, передбачені п. 2.1 ПДР України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до п. 4 розділу І «Загальні положення» Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтею 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені частинами 1, 2 та 4 ст. 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи, як доказ, наявна постанова від 14.06.2020 року, яка є предметом оскарження (а.с. 9). В судовому засіданні оглянутий оригінал вище вказаної постанови, де в графі "До постанови додаються" не зазначено жодного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В свою чергу позивач в адміністративному позові заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначає про те, що не порушував ПДР, а був зупинений працівником поліції з причин перевірки документів, а коли позивач зауважив, що Правил дорожнього руху він не порушив, а причина зупинки на яку посилався відповідач чинним законодавством не передбачена, останній просив пред`явити документи та не реагував на відповідні зауваження позивача.

Судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач вчинив адміністративне правопорушення, не надано.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідачем суду не надано.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки доказів правомірності рішень відповідача адміністративна справа не містить, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова серія БАА № 226113 від 14 червня 2020року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закриттю.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги в частині скасування постанови та закриття провадження по справі задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 КАС України ).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: розрахунок витрат до договору № 24/2020 про надання правової допомоги від 15.06.2020 року, детальний опис робіт (наданих послуг), договір про надання правничої допомоги № 24/2020 та ксерокопія квитанції № 24/2020 від 15.06.2020 року, згідно з якою позивач сплатив адвокату Смірнову С.І. 1000 грн за вивчення нормативно правової бази, 1500 грн за збирання доказів та підготовку позовної заяви та подання позову, 500 грн за складання заяви та 2000 грн підготовка до судового засідання та представництво в суді.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката, суд враховує те, що дана справа є справою незначної складності, провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження. Відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, містить численні рішення судів з аналогічного предмету спору, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

З огляду на вказані обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною.

Враховуючи обсяг матеріалів позову суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу не є співмірними зі складністю справи, через що суд вважає за доцільне задовольнити вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1000 гривень.

Позивач сплатив судовий збір відповідно до вимог Закону України від 08.07.2011 N 3674-VI "Про судовий збір" в сумі 840,80 гривень, в матеріалах справи є докази на підтвердження понесення позивачем судових витрат, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача повної суми судового збору понесеного позивачем.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246, 255, 286 КАС України,суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , до інспектора СРПП Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Фененка Петра Петровича, службова адреса: вулиця Шевченка, 103, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, Головного управління національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Пушкіна, 83, місто Полтава Полтавської області, ідентифікаційний код юридичної особи 40108630, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі про адміністративне порушення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 266113 від 14 червня 2020 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Фененком Петром Петровичем, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення по ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 425,00 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , понесені ним витрати по сплаті судового збору розмірі 840,80 гривень (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління національної поліції в Полтавській області, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108630.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , понесені ним витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 1000,00 гривень (одна тисяча) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління національної поліції в Полтавській області, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108630.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30 жовтня 2020 року.

Суддя Ю.І. Ячало