Справа № 824/1437/19-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/1437/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Мік+" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові Приватне підприємство "Мік+" (позивач) просить суд: - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області № 000029 від 31 жовтня 2019 року про застосування до приватного підприємства "Мік+" () фінансових санкцій на суму 750000 (сімсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області № 000030 від 31 жовтня 2019 року про застосування до приватного підприємства "Мік+" () фінансових санкцій на суму 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з винесеним рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області № 000029 від 31 жовтня 2019 року, № 000030 від 31 жовтня 2019 року, оскільки вважає, що дані рішення прийнято з порушенням закону.

02.01.2020 року до суду надійшов відзив Головного управління ДПС України у Чернівецькій області, відповідно до якого зазначив, що заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що рішення № 000029 від 31 жовтня 2019 року, № 000030 від 31 жовтня 2019 року прийнято законно, правомірно та з урахуванням всіх нормативно правових актів.

З урахуванням заявлених вимог та заперечень, пояснень представників сторін, судом з метою з`ясування обставин справи було зобов`язано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог та заперечень.

Оскільки сторонами на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, заперечення не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог частини 4 статті 9 КАС України зобов`язував сторони ухвалою суду надати суду письмові докази в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, у зв`язку з чим розгляд справи відкладався, оголошувалась перерва.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 3 статті 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги, а також справу розглядати у порядку письмового провадження.

Представник відповідача заперечував проти позову, надав пояснення суду по суті спору, а також клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено.

Приватне підприємство «Мік+», зареєстроване, як юридична особа 06.05.2008 року, номер запису 0000626, . Місцезнаходження юридичної особи: 60308, Чернівецька область, Новоселицький район, село Строїнці, вулиця Головна, 90. (а. с. 42, 52).

З 12.01.2012 року позивач є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість № 200019231 (НБ №197456). (а. с. 53)

З 08.10.2019 року до 15.10.2019 року працівниками Головного управління ДПС у Чернівецькій області на підставі наказу від 04.10.2019 року №92/ФП, направлень від 04.10.2019 року №373, №374, №375, №376 проведено фактичну перевірку АЗС ПП «МІК+» (), що розташовані за адресою: АДРЕСА_3; - АДРЕСА_6; - АДРЕСА_1 ; - АДРЕСА_2 . 9а. с. 75-78).

За результатами перевірки складено акт про результати проведення фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, пальним №28/24-13-32-01-06/35883813 від 15.10.2019 року. (а. с. 10-13, 19-22, 71-72).

Перевіркою встановлено порушення вимог ч. 20 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напої, тютюнових виробів та пального» (із змінами і доповненнями), в частині здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю, а саме перевіркою встановлено, що згідно почекової інформації (даних підсистеми «Чеки РРО», Аналітичної системи «Податковий блок»), періодичних звітів фіскальної пам`яті РРО за 01.07.2019 року та фіскальних звітних чеків РРО суб`єктом господарювання - ПП «МІК+» () здійснювалась реалізація пального - 01.07.2019 року загальну суму - 56 246 грн. 58 коп., а саме:

- на АЗС за адресою: АДРЕСА_1 реалізовано пального на загальну суму - 9828,91 грн.;

- на АЗС за адресою: АДРЕСА_2 реалізовано пального на загальну суму - 18 663,24 грн.;

- на АЗС за адресою: АДРЕСА_6 реалізовано пального на загальну суму - 14 377,93 грн;

- на АЗС за адресою: АДРЕСА_3 реалізовано пального на загальну суму - 13 376,50 грн., без наявності ліцензій на роздрібну торгівлю пальним. (а. с. 10-13, 19-22, 71-72).

На підставі акта про результати проведення фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, пальним №28/24-13-32-01-06/35883813 від 15.10.2019 року, відповідачем, з урахуванням виявлених порушень, до суб`єкта господарювання ПП «МІК+» () застосована фінансова санкція - 1 000 000,00 грн. (рішення про застосування фінансових санкцій № 000029 від 31.10.2019 року на суму - 750 000,0 грн. та рішення про застосування фінансових санкцій № 000030 від 31.10.2019 року на суму - 250 000,00 грн). (а. с. 15-18, 24-27, 69-70).

Дослідженням письмових доказів судом встановлено наступне.

03.01.2019 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір № 1. Відповідно до п. 1.1. даного договору позивач приймає в оренду автозаправну станцію з пунктом технічного обслуговування автомобілів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Згідно п. 6.1. договору, договір діє по 31.12.2020 рік. (а. с. 106-108).

04.07.2019 року позивач надав заяву до ГУ ДФС у Чернівецькій області щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, в якій зазначив адресу місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_4 . (а. с. 124).

10.07.2019 року Приватне підприємство «Мік+» отримало ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним № 1900158. Термін дії з 10.07.2019 року по 10.07.2024 рік. Адреса місця торгівлі: АДРЕСА_4, АЗС. (а. с. 105, 127).

03.01.2019 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір № 2. Відповідно до п. 1.1. даного договору позивач приймає в оренду комплекс придорожнього сервісу з автозаправочною станцією, міні-маркетом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . Згідно п. 6.1. договору, договір діє по 31.12.2020 рік. (а. с. 110-112).

04.07.2019 року позивач надав заяву до ГУ ДФС у Чернівецькій області щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, в якій зазначив адресу місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_6 . (а. с. 126).

10.07.2019 року Приватне підприємство «Мік+» отримало ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним № 1900159. Термін дії з 10.07.2019 року по 10.07.2024 рік. Адреса місця торгівлі: АДРЕСА_6, АЗС. (а. с. 125).

03.01.2019 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір № 3. Відповідно до п. 1.1. даного договору позивач приймає в оренду комплекс придорожнього сервісу з автозаправочною станцією, міні-маркетом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно п. 6.1. договору, договір діє по 31.12.2020 рік. (а. с. 114-116).

03.01.2019 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір № 4. Відповідно до п. 1.1. даного договору позивач приймає в оренду комплекс придорожнього сервісу з автозаправочною станцією, міні-маркетом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно п. 6.1. договору, договір діє по 31.12.2020 рік. (а. с. 118-120).

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

В силу частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України).

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно п. п. 3. 1. ст. 3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до ст.1 вказаного Закону роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» (далі - Закон № 2628-VIII) внесено зміни, зокрема, і у статтю 15 Закону №481/95-ВР. Цією статтею визначено правила імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального. Нормами зазначеної статті запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Зазначені зміни набирали чинності з 01 липня 2019 року.

За змістом ст. 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача в період із 08 по 15.10.2019 року проведено перевірку, за наслідками якої складено Акт про результати проведення перевірки з питань, додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими для виконання при здійсненні оптової, і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, пального № 28/24-13-32-01-06/35883813 від 15.10.2019 рок. Із змісту акт видно, що згідно почекової інформації (даних підсистеми «Чеки РРО», Аналітичної системи «Податковий блок»), періодичних звітів фіскальної пам`яті РРО за 01.07.2019 року та фіскальних звітних чеків РРО суб`єктом господарювання - ПП «МІК+» (), здійснювалась реалізація пального - 01.07.2019 року на загальну суму - 56 246 грн. 58 коп., а саме:

- на АЗС за адресою: АДРЕСА_1 реалізовано пального на загальну суму - 9828,91 грн.;

- на АЗС за адресою: АДРЕСА_2 реалізовано пального на загальну суму - 18 663,24 грн.;

- на АЗС за адресою: АДРЕСА_6 реалізовано пального на загальну суму - 14 377,93 грн.;

- на АЗС за адресою: АДРЕСА_3 реалізовано пального на загальну суму - 13 376,50 грн., без наявності ліцензій на роздрібну торгівлю пальним. (а. с. 10-13, 19-22, 71-72).

В позовній заяві та в судовому засіданні позивачем не заперечувався факт реалізації пального у період 01.07.2019 року на АЗС за адресою: АДРЕСА_1, на АЗС за адресою: АДРЕСА_2, на АЗС за адресою: АДРЕСА_6, на АЗС за адресою: АДРЕСА_5.

Суд звертає увагу, що лише 04.07.2019 року позивач надав заяву до ГУ ДФС у Чернівецькій області щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, в якій зазначив адресу місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_4. (а. с. 124).

10.07.2019 року Приватне підприємство «Мік+» отримало ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним № 1900158. Термін дії з 10.07.2019 року по 10.07.2024 рік. Адреса місця торгівлі: АДРЕСА_4, АЗС. (а. с. 105, 127).

04.07.2019 року позивач надав заяву до ГУ ДФС у Чернівецькій області щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, в якій зазначив адресу місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_6. (а. с. 126).

10.07.2019 року Приватне підприємство «Мік+» отримало ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним № 1900159. Термін дії з 10.07.2019 року по 10.07.2024 рік. Адреса місця торгівлі: АДРЕСА_6, АЗС. (а. с. 125).

Подані заяви розглянуто відповідачем у строк, встановлений ст.15 Закону №481/95-ВР (не пізніше 20 календарних днів) та видано 10.07.2019 року ПП «Мік+» відповідні ліцензії.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що законодавство України не встановлює обов`язку торгівлю пальним без отримання Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а також обов`язку для контролюючого органу видавати такі ліцензії безпосередньо з 01.07.2019 року, без надання відповідних заяв, правовстановлюючих документів.

Закон України від 23.11.2018 р. № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», яким фактично запроваджено ліцензування діяльності з роздрібної торгівлі пальним, був опублікований у офіційних виданнях до 01.01.2019 року (Відомості Верховної Ради України 12.12.2018, Голос України 12.12.2018р.), а тому відповідні суб`єкти господарювання мали змогу завчасно ознайомитись з запровадженими змінами та звернутися до органів ДФС з питання отримання відповідних ліцензій з 01.07.2019 року.

Тобто, здійснюючи реалізацію пального 01.07.2019 р. Приватне підприємство «Мік+» достеменно знало, що відповідна діяльність згідно Закону підлягає ліцензуванню, однак у позивача станом на 01 липня 2019 року відсутня ліцензія на роздрібну торгівлю пальним.

Крім того, позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів, як визначено ст. ст. 72-77 КАС України про те, що станом на 01.07.2019 р., тобто на день реалізації пального відповідно до Закону мав відповідні ліцензії, а також звертався з заявами до ГУ ДФС у Чернівецькій області щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресами місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 9 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Частиною 4 ст. 17 Закону №481/95-ВР визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

За таких обставин, суд вважає такі дії відповідача при винесенні рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області № 000029 від 31 жовтня 2019 року про застосування до Приватного Підприємства "Мік+" () фінансових санкцій на суму 750000 (сімсот п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп та рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області № 000030 від 31 жовтня 2019 року про застосування до Приватного Підприємства "Мік+" () фінансових санкцій на суму 250000 (двісті п`ятдесят тисяч грн.) 00 коп. є правомірними та такими, які відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що приймаючи оскаржуване рішення суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Натомість, доводи позивача з огляду на вищевикладене, є безпідставним, не свідчать про обґрунтованість позову, а тому такий задоволенню, не підлягає.

Оскільки в задоволенні адміністративного позову слід відмовити тому, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-80, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Статтею 255 КАС України визначено порядок набрання рішення набирає законної сили. Ст. ст. 293, 295 КАС України визначено порядок оскарження рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: - Приватне підприємство "Мік+" (60308, Чернівецька область, Новоселицький район, с. Строїнці, вул. Головна, 90, )

Відповідач: - Головного управління державної податкової служби у Чернівецькій області (59300, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200а, ).

Суддя П.Д. Дембіцький