Справа № 640/6575/19
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 жовтня 2020 року м. Київ № 640/6575/19

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі судді Качур І.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про відвід судді в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Національної академії внутрішніх справ

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С. перебуває адміністративна справа ОСОБА_1 із позовом до Національної академії внутрішніх справ, у якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення розрахунків компенсації втрати частини доходів за період незаконного звільнення з 03.04.2015 по 02.11.2015 та не здійснення виплат компенсації втрати частини доходів за період незаконного звільнення з 03.04.2015 по 02.11.2015; зобов`язати відповідача здійснити розрахунки компенсації втрати частини доходів за період незаконного звільнення з 03.04.2015 по 02.11.2015; зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачу компенсації втрати частини доходів за період незаконного звільнення з 03.04.2015 по 02.11.2015.

Від позивача подана до суду заява про відвід судді. Відвід обґрунтований тим, що суддею Мазур А.С. було надано перевагу над розглядом інших справ, ніж над справою позивача та винесено 201 судове рішення по низці адміністративних справ. На думку заявника, така перевага є незаконною та протиправною, що позбавляє останнього права на справедливий суд і є підставою для відводу судді по справі..

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.10.2020 року визнано необґрунтованою заяву про відвід судді та передано адміністративну справу №640/6575/19 для вирішення питання про відвід судді у порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної заяви визначено суддю Качур І.А.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Так, підстави для відводу судді визначені ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема: Суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 37 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

У висновку N 3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Дійсно, з вищевказаного слідує, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Проаналізувавши наведені в заяві про відвід доводи заявника, суд дійшов висновку, що посилання представника позивача не містять будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану упередженість чи заагажованість судді в результаті розгляду даної справи та не містить передбачених статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для відводу.

За таких підстав, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді Мазур А.С., у зв`язку з чим, заява не підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями статей 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Мазур А.С. від участі у розгляді адміністративної справи №640/6575/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І.А. Качур