Справа № 640/16248/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року м. Київ № 640/16248/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оформлене листом від 26.02.2019 № 39670/03 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити йому та провести відповідні виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 26.08.2018 (дати виникнення права на призначення пенсії).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно відмовив у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки має необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також, позивач вказує на те, що під час звернення до відповідача за призначенням пенсії ним надано всі необхідні документи, які підтверджують наявність стажу для призначення йому пенсії на пільгових умовах. На переконання позивача, його пільговий стаж по Списку № 2 в сукупності складає понад 12 років 6 місяців, що дає йому право на пільгове призначення пенсії по Списку № 2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою відповідачу надано термін протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву, який подається до суду разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

14 листопада 2019 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на адміністративний позов разом з копією матеріалів пенсійної справи, з якого вбачається, що відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, оскільки інформація чи проводилася атестація робочого місця в довідці відсутня та вищезазначена довідка є лише кадровою довідкою, яка підтверджує трудову діяльність позивача, але ніяк не пільговий характер умов праці. Також, відсутні накази про проведення атестації робочого місця.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

10 вересня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

За наслідками розгляду вказаної вище заяви позивача, листом від 26 лютого 2019 року вих. № 39670/03 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило останнього про відмову в призначенні пенсії за віком по Списку № 2, оскільки відсутній необхідний стаж роботи на пільгових умовах. Зокрема, у вказаному листі відповідач повідомляв про те, що при розгляді документів ним з`ясовано, що до атестації 2007 року відсутній наказ про результати проведення атестації робочих місць і в документах вказано, що робоче місце монтажника атестоване умовно; до атестації 2012 року відсутній наказ про результати атестації; до атестації 2014 року відсутній перелік робочих місць, які були проатестовані. Як наслідок, відповідно до наданих позивачем документів, загальний стаж становить 37 років 06 місяців 21 день, і з них 09 років 09 місяців 26 днів пільгового стажу по Списку № 2.

Відмова відповідача в призначенні пенсії за віком по Списку № 2 оформлена Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві № 98 від 21 лютого 2019 року (о/р № 000261).

Також судом встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки від 14 серпня 1980 року серія НОМЕР_1 містяться записи про періоди роботи позивача, з яких вбачається, що починаючи з 07 серпня 1980 року по дату звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії (10.09.2018) підтверджується наявність у нього загального трудового стажу 37 років 06 місяців 21 день.

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , позивач з 14.07.1993 по 10.02.1995 працював монтажником четвертого розряду Мостозагону № 2 тресту «Мостобуд» по переводу з Виробничого об`єднання «Завод Арсенал»; з 16.02.1995 по 01.10.1996 прийнятий монтажником по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій четвертого розряду ТОВ фірма «Мост»; з 01.10.1996 по 17.08.2007 працював на посаді монтажника по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій четвертого розряду (01.06.1999 присвоєно п`ятий розряд монтажника по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій) Московської територіальної фірми «Мостоотряд № 4» ВАТ «Мостотрест»; з 17.08.2007 позивача переведено на посаду майстра будівельних і монтажних робіт, де останній працював до 12.03.2012 (до закінчення терміну дії трудового договору); з 16.04.2012 по 20.01.2014 працював на посаді майстра будівельних та монтажних робіт; з 24.03.2014 по 06.02.2015 працював на посаді майстра; з 15.02.2015 по теперішній час позивач працює на посаді майстра будівельних та монтажних робіт.

Усі інші записи в трудовій книжці позивача не відносяться до предмету спору та не заперечуються сторонами, а тому не досліджуються судом.

З довідки Московської територіальної фірми «Мостоотряд-4» філія ПАТ «Мостотрест» від 28 червня 2018 року вих. № 0143/ок вбачається, що вказане підприємство було неодноразово перейменовано.

Також в матеріалах справи наявні листи роботодавця, накази «Про організацію і проведення атестації робочих місць за умовами праці», Карти атестації, Відомості робочих місць, Переліки робочих місць, Графіки проведення спеціальної оцінки умов праці, Карти спеціальної оцінки умов праці, лист-ознайомлення з картою.

Незгода з рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та з метою відновлення порушеного права на отримання вказаної пенсії шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень призначити йому та провести відповідні виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно із пунктом «б» частини першої статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом другим частини другої статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_2 , яка міститься в матеріалах справи, дата народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на дату звернення з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу виповнилося 55 років.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (в редакції, що були чинними в період роботи позивача) затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, для призначення пенсії на пільгових умовах у період до 01 квітня 2024 року, відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для чоловіків необхідним є: наявність стажу роботи не менше 30 років, а за його відсутності - не менше 27 років страхового стажу у період з 01 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року на дату досягнення 55 років, з них 12 років 6 місяців на зазначених роботах; професія відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року, розділом XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» підпунктом «а» «Робітники» код 2290000а-14612 «Монтажники по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій» та підпунктом «б» «Керівники і спеціалісти» код 2290000б-23419 «Майстри будівельних і монтажних робіт», а так само Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року, розділом XXVII «Будівництво» підпунктом «а» «робітники» код 27а «монтажники з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій» та підпунктом «б» «керівники та фахівці» код 27б «майстри будівельних та монтажних робіт», зокрема, встановлено право на пенсію за віком на пільгових умовах робітникам, керівникам і спеціалістам підприємств по будівництву, реконструкції, технічному переоснащенню, реставрації та ремонту будівель, споруд та інших об`єктів, зайнятих повний робочий день.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Статтею 62 Закону № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 зазначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно із абзацом восьмим пункту 20 Порядку № 637, у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Пенсійний фонду України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовим актами, а також Положенням про Пенсійний фонду України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 № 1261, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Так, постановою правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років» від 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105, затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Порядок № 18-1).

Цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника (п. 1 Порядку № 18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (п. 2 Порядку № 18-1).

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії) (п. 3 Порядку № 18-1).

Пунктом 11 Порядку № 18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними установами, зокрема:

а) довідку про заробітну плату;

б) копії документів про проведення атестації робочих місць;

в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01.08.1992 № 442 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 741 від 05.10.2016) (далі - Порядок № 442) атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Отже, результати атестації, як вперше проведеної, так і чергові, застосовуються при визначенні стажу, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, протягом 5 років після затвердження її результатів. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування в стаж, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, повного п`ятирічного періоду роботи з шкідливими та тяжкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право протягом зазначеного періоду повинно бути підтверджено результатами атестації робочих місць.

Відповідно до Роз`яснень про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 № 205, в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог вищезазначеного Порядку (Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці).

Відповідно до абзацу другого пункту 4 Порядку № 442 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Непроведення атестації не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань наданні пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15.10.2013 у справі № К/9991/80190/11.

Щодо результатів атестації робочих місць суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно із Порядком № 442 та розробленими на виконання постанови КМУ від 01.08.1992 № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.

Судом встановлено, що в матеріалах справи містяться копії наказів про організацію і проведення атестації робочих місць за умовами праці Московської територіальної фірми «Мостоотряд 4» від 23.12.2002 № 695, Московської територіальної фірми - «Мостоотряд-4» від 11.07.2007 № 274, Московської територіальної фірми «Мостоотряд-4» - філія ВАТ «Мостотрест» від 10.04.2012 № 100, Московської територіальної фірми «Мостоотряд-4» - філія ВАТ «Мостотрест» (МТФ «МО-4») від 29.05.2014 № 467, в яких зазначено роботи вказані вище, на яких працював позивач і які віднесені до Списку № 2.

Крім того, МТФ «МО-4» видано позивачу уточнюючу (пільгову) довідку вих. № 0143/ок від 28.06.2018, яка підтверджує зайнятість позивач на посадах, віднесених до Списку № 2 з повним робочим днем в МТФ «МО-4» на посадах монтажника по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій та майстра будівельних і монтажних робіт. Зокрема, у вказаній довідці зазначено, що позивач має право на отримання пенсії на пільгових умовах відповідно до постанови КМ СРСР від 26.01.1991 № 10, тобто по Списку № 2.

Суд звертає увагу, що зазначена довідка ніким не оскаржувалася та не визнавалася недійсною, а отже, є чинною, а інформація викладена в ній - достовірною.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач не в праві ігнорувати відомості даного документа та зобов`язаний застосувати їх при призначенні позивачу пільгової пенсії за Списком № 2.

Отже, робота, яку виконував та виконує позивач, належить до робіт за Списком № 2, стаж роботи на яких підлягає зарахуванню до пільгового при вирішенні питання щодо пенсійного забезпечення особи.

Враховуючи вищевикладене, стаж роботи позивача на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, які віднесено до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників станом на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 становив понад 12 років 6 місяців.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд звертає увагу, що неможливість відповідача провести перевірку відповідності записів в довідках первинним документам, не повинна покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка видана належним органом, містить усі необхідні реквізити та відомості, що підтверджуються записами в трудовій книжці позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 583/392/17.

В матеріалах справи відсутні докази витребування відповідачем документів від підприємства, а також докази здійснення заходів перевірки обґрунтованості видачі спірних довідок та достовірності поданих відомостей.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що період роботи позивача з 14 липня 1993 року по дату виникнення у нього права на призначення пенсії протиправно не включений відповідачем до пільгового стажу за Списком №2.

Таким чином, спірний період роботи позивача з 14 липня 1993 року по дату виникнення у позивача права на призначення пенсії підлягає зарахуванню до його пільгового стажу.

Як встановлено судом, 26 лютого 2019 року листом за № 39670/03 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки відсутній необхідний стаж роботи на пільгових умовах, яке позивач просить визнати протиправним та скасувати.

Разом з тим, суд приходить до висновку про те, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком по Списку № 2 від 21 лютого 2019 року № 98 (о/р № 000261), оскільки саме внаслідок прийняття останнього допущено порушення прав позивача, а не внаслідок повідомлення листом за № 39670/03 від 26.02.2019.

Щодо вимоги позивача зобов`язати ГУ ПФУ в місті Києві призначити та провести відповідні виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 26.08.2018 (дати виникнення права на призначення пенсії), суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 10 вересня 2018 року.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, прийняття рішення про призначення пенсії віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи.

У даному випадку, відповідачем не враховано, що визначальним фактом для призначення пенсії на пільгових умовах є підтвердження зайнятості особи на відповідних роботах, а тому відмовляючи в призначенні пенсії позивачу, відповідач діяв незаконно та протиправно.

При цьому, суд зазначає, що вищезазначені обставини та встановлені судом факти дають підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах.

З урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року, починаючи з 10 вересня 2018 року.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи вбачається про сплату позивачем судового збору в розмірі 768,40 грн. відповідно до квитанції від 05.06.2019 № 0.0..1.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 750,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві.

Керуючись ст. ст. 6, 72-77, 90, 139, 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська 16, ), від 21 лютого 2019 року № 98 (о/р № 000261) про відмову ОСОБА_1 в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська 16, ) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», починаючи з 10 вересня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 750,00 грн. (сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко