Справа № 460/6966/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2020 року м. Рівне №460/6966/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Друзенко Н.В.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доТериторіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про визнання протиправними дій по відмові у видачі довідки про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням до базового розміру посадового окладу регіонального коефіцієнту 1,1, передбаченого пунктом 1 частини четвертої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та зобов`язання відповідно до частини третьої та частини четвертої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" видати довідку про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначити базовий посадовий оклад, який складає 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2020 року, із застосуванням до базового розміру посадового окладу регіонального коефіцієнта 1,1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Рівненській області надано позивачу довідку про суддівську винагороду від 02.03.2020, у якій протиправно не враховано до посадового окладу регіональний коефіцієнт - 1,1, який застосовується при визначенні суддівської винагороди діючого судді. Позивач зазначила, що до суддівської винагороди суддів Рівненського міського суду Рівненської області враховується, зокрема, посадовий оклад до якого застосовується регіональний коефіцієнт - 1,1. Вказала, що оскільки розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначається відповідно до суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, то і до складу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці слід враховувати відповідний регіональний коефіцієнт. Таким чином дії відповідача щодо неврахування до грошового утримання позивача регіонального коефіцієнта є протиправними та такими, що порушують норми чинного законодавства України та право на належне щомісячне довічне грошове утримання. З огляду на викладені обставини просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №460/6966/20. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання у справі призначено на 08.10.2020.

Ухвалою суду від 08.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та суд перейшов до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення зазначає, що позивач була звільнена з посади судді Рівненського міського суду Рівненської області 10.10.2016 та з того часу правосуддя не здійснює, а тому видати довідку про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді з урахуванням регіонального коефіцієнту 1,1 в Територіального управління немає достатніх законних підстав. На підставі викладено, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

З урахуванням частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 №1600-V-III ОСОБА_1 звільнено з посади судді Рівненського міського суду Рівненської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 10.10.2016 позивача відраховано зі штату суду.

З 11.10.2016 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

26.02.2020 позивач звернулася до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області із заявою про надання довідки про складові суддівської винагороди для перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, які підлягають застосуванню на підставі рішення Конституційного суду від 18.02.2020 №2-р/2020.

04.03.2020 відповідачем надано позивачу Довідку про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді, згідно якої станом на 01.01.2019 її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 113508,00 грн. і складається з окладу - 63060,00 грн. та доплати за вислугу років 80% - 50448,00 грн.

Разом з тим, до посадового окладу, який входить до складу суддівської винагороди, відповідачем не застосовано регіональний коефіцієнт - 1,1, що у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою.

Листом від 07.07.2020 №756-01/20 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області повідомило позивача, що вона звільнена з посади судді Рівненського міського суду Рівненської області 10.10.2016 та з того часу правосуддя не здійснює, тому видати довідку про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді з урахуванням регіонального коефіцієнту 1,1 в Територіального управління немає законних підстав.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не видачі довідки з урахуванням регіонального коефіцієнту 1,1 позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Закон України "Про судоустрій та статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

За приписами статті 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці залежить саме від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, законодавець пов`язує розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із суддівською винагородою судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому визначальне значення для визначення щомісячного довічного грошового утримання має саме займана посада з якої звільнено суддю у відставку.

Відповідно до частини другої статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Пунктом 1 частини четвертої зазначеної статті передбачено, що до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються регіональний коефіцієнт 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб.

Згідно із частиною сьомою статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Як вже зазначалося, позивача звільнено з посади судді Рівненського міського суду Рівненської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

З листа відповідача від 07.07.2020 №756-01/20 встановлено, що діючим суддям Рівненського міського суду Рівненської області виплачується суддівська винагорода, яка складається, зокрема, з посадового окладу до якого застосовується регіональний коефіцієнт 1,1.

Оскільки розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначається відповідно до суддівської винагороди діючого судді, то вказаний регіональний коефіцієнт повинен також враховуватися при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що регіональний коефіцієнт застосовується до посадового окладу тільки працюючих суддів та не може враховуватися при виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, так як норми, яка б встановлювала заборону чи обмеження щодо застосування регіонального коефіцієнта при визначенні грошового утримання суддів у відставці, як на час виходу судді у відставку так і на час розгляду справи, чинне законодавство не містить.

Також такої норми не наведено представником відповідача у поданому відзиві на позовну заяву.

Суд зазначає, що частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів частини 3 статті 143 Закон України "Про судоустрій та статус суддів" щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці саме у відповідному процентному співвідношенні до суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином будь-яких обмежень щодо врахування регіонального коефіцієнта при визначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці чинним законодавством не передбачено.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно до статті 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Відповідно до пункту 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року №18-рп/20П вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

В абзаці 2 пункту 7 рішення від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на щомісячне довічне грошове утримання не може бути звужене встановленням обмеження в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що знижує досягнутий рівень гарантій незалежності суддів, суперечить вимогам частини першої статті 126 Конституції України.

Конституційний Суд України в Рішенні від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 визначив, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

Згідно з пунктом 3 рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016, щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про Закон про статус суддів від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов`язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

У Рекомендації Комітету Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12 зазначено: оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці (пункт 54).

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що відповідач не вказуючи у довідці про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді посадового окладу працюючого судді з урахуванням регіонального коефіцієнту 1,1, обмежив позивача у праві отримувати щомісячне довічне грошове утримання судді в розмірі встановленому Законом України "Про судоустрій та статус суддів", а відтак такі дії відповідача є протиправними.

Таким чином слід зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням до посадового окладу регіонального коефіцієнту 1,1.

З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

У відповідності до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути 840,80 грн. судового збору, сплаченого відповідно до квитанції №28 від 11.09.2020, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Симона Петлюри, 10; ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідки про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням до базового розміру посадового окладу регіонального коефіцієнту 1,1, передбаченого пунктом 1 частини четвертої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, відповідно до частини третьої та частини четвертої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VІІІ, видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначити базовий посадовий оклад, який складає 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2020 року, із застосуванням до базового розміру посадового окладу регіонального коефіцієнта 1,1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 26 жовтня 2020 року.

Суддя Н.В. Друзенко