Справа № 640/24707/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань заміни сторони виконавчого провадження

28 жовтня 2020 року м. Київ № 640/24707/20

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Шулежко В.П., ознайомившись із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 08.04.2014 №414 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра»,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (далі - ТОВ «Укрдебт Плюс», заявник) із заявою про заміну сторони виконавчого провадження №60828568, яке відкрито на підставі виконавчого напису від 08.04.2014 №414, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобєлєвою А.М., про стягнення з ОСОБА_1 (боржник) на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» (стягувач) заборгованості.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2020 призначено судове засідання з розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

В судове засідання заявник та заінтересовані сторони не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що в силу положень статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає судовому розгляду.

Вивчивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, дослідивши додані до неї матеріали, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні перебувало виконавче провадження №60828568 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №84/П/72/2008-840 від 22.07.2008 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра».

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобєлєвою А.М. вчинено виконавчий напис №414 від 08.04.2014, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,1200 га, розташовану за алресою: Київська область, Вишгородський район, с. Ясногородка, урочище «Браться могила №1» для задоволення кредиторських вимог.

Правовою підставою для вчинення виконавчого напису став іпотечний договір/нерухомого майна, у вкладений в якості забезпечення зобов`язань згідно договору про надання споживчого кредиту №84/П/72/2008-840 від 22.07.2008 - передане в іпотеку ПАТ «КБ «Надра» (), в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

В подальшому між ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білої І.В. та ТОВ «Укрдебт Плюс» укладено договір про відступлення права вимоги №GL3N216868 від 23.04.2020.

Відповідно до умов договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №GL3N216868 від 23.04.2020, ТОВ «Укрдебт Плюс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «КБ «Надра».

Заявник вважає, що у зв`язку з відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, в результаті чого ТОВ «Укрдебт Плюс», як зазначено у заяві, набуло статус нового кредитора/стягувача за виконавчим написом №584 від 31.05.2013 про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості, а тому просить суд замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини поняття «суд, встановлений законом» передбачає розуміння суду, як юрисдикційного органу, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом. ЄСПЛ у рішеннях наголосив, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді («Coeme та інші проти Бельгії» №3249296 та ін., рішення від 22.06.2000; «Gurov проти Молдови» №3645502, рішення від 11.07.2006; «Олександр Волков проти України» №21722/11, рішення від 09.01.2013; «DMD Group A.S. проти Словаччини» №1933403, рішення від 05.10.2010; «Сокуренко і Стригун проти України» №№29458/04 та 29465/04, рішення від 20.07.2007).

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про виконавче провадження» не конкретизовано, який саме суд (суд якої юрисдикції) повинен розглядати заяви державного виконавця чи однієї із сторін виконавчого провадження про заміну сторони її правонаступником, а тому визначення повноважного суду в даних правовідносинах регламентовано процесуальними законами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Заявник, обґрунтовуючи підсудність адміністративним судам розгляд питання про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, посилається на практику, викладену в постанові Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 у справі №826/7941/17.

При цьому, суд відхиляє посилання заявника на вказану правову позицію, оскільки наведений у даній постанові висновок стосується подання такої заяви в порядку статті 264 КАС України, в редакції чинній до 15.12.2017, тоді як у даному випадку ТОВ «Укрдебт Плюс» подано до суду заяву в порядку статті 379 КАС України у редакції чинній з 15.12.2017.

Відповідно до частини першої статті 264 КАС України (в редакції до 15.12.2017) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

При цьому, згідно частини першої статті 379 КАС України (у чинній редакції) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що правовідносини з питання заміни сторони виконавчого провадження не є подібними, у зв`язку з чим зазначена заявником позиція Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 у справі № 826/7941/17 відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України застосуванню у даних правовідносинах не підлягає.

Враховуючи викладене, чинним процесуальним законом надано повноваження адміністративним судам розглядати питання заміни сторони виконавчого провадження виключно у справах, які були в провадженні відповідного адміністративного суду і ними розглянуті.

Таким чином, оскільки статтею 379 КАС України не передбачено, що до повноважень адміністративних судів належить розгляд заяв про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості, заява ТОВ «Укрдебт Плюс» задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 241, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №414 від 08.04.2014 з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, буд. 28-А, ) у зв`язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» прав кредитора, відповідно до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №GL3N216868 від 23.04.2020 відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам виконавчого провадження та приватному виконавцю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 379 КАС України у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко