Справа № 826/15202/15
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

при секретарі Григорук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Акрілат-Хімконтракт" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Акрілат-Хімконтракт" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Державна податкова служба України звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми права.

20 жовтня 2020 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від позивача, в якому просить залишити апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача,дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовими особами ДФС проведено фактичну перевірку ПП "Акрілат -Хімконтракт" за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, 3-Г, з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами проведеної перевірки складено акт №26/6/21/24744461 від 12.01.2015 року, в якому вказано про порушення позивачем вимог ст. 2 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481), а саме: зберігання спирту у місці зберігання не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання спирту.

На підставі висновків вказаного акта прийнято рішення від 25.06.2015 року № 000377, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 328935,97 грн. відповідно до абз.11 ч.2 ст.17 Закону №481 (а.с.22).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з абзацом другим розділу 1 ДСТУ 7402:2013 Національний стандарт України "Фракція головна етилового спирту" (далі - ДСТУ 7402:2013 "Фракція головна етилового спирту") фракція головна - етиловий спирт, збагачений супутніми домішками у процесі репарації бражного дистиляту або спирту етилового - сирцю і є сумішшю спирту етилового, води та супутніх домішок, які сконцентровані у цьому технологічному процесі (альдегіди, естери, спирт метиловий, вищі спирти (сивушне масло), кислоти та інші органічні сполуки).

Фракція головна є побічним продуктом виробництва спирту етилового ректифікованого та спирту етилового технічного.

Даний стандарт набув чинності 01.07.2014 року, тобто до початку перевірки позивача та, відповідно, до прийняття контролюючим органом рішення про застосування фінансових санкцій від 15.06.2015 року № 000377.

Відповідно до пункту 12 частини 2 статті 544 Митного кодексу України, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності виконують виключно органи доходів і зборів, здійснюючи державну митну справу.

Частиною 7 статті 69 Митного кодексу України визначено, що рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 428 затверджено Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - Порядок 428), відповідно до пункту 4 якого повноваженнями щодо віднесення певного товару (продукції) до певного коду УКТ ЗЕД наділені органи Державної митної служби України.

Відповідно до відповідей Департаменту митної справи Державної фіскальної служби України, наданих листами від 27.06.2014 року №99-24/1.02-03/3107 та від 28.08.2014 року №99-24/1-02- 02/4018, РФД - 2 класифікується у товарній позиції 2207 (2207 10 00 90), як "спирт етиловий, не денатурований з концентрацією спирту 80 об. % або більше; спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь - якої концентрації".

Відповідно до позиції № 2 "Компонентний склад зразків" таблиці № 2 результатів досліджень від 01.08.2014 року № 94/3-10.2/4266, зокрема розчинника для флексографічного друку, проведених Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Міністерства доходів і зборів встановлено, що спирт етиловий, як компонент розчинника для флексографічного друку РФД - 2 складає 80 % (а.с.93). крім того, встановлено, що розчинник для флексографічного друку являє собою спиртовий дистилят, з концентрацією спирту більше 80 % та з вмістом речовин, які додаються в якості денатуруючих добавок.

Згідно з підпунктом 14.1.237 пункту 14.1 статті 14 ПК України до спирту етилового віднесено всі види спирту етилового, біоетанол, які зазначені у товарних позиціях 2207 та 2208 згідно з УКТ ЗЕД. Спирт етиловий та інші спиртові дистиляти віднесено до переліку підакцизної продукції та встановлено ставку акцизного податку, згідно з підпунктом 215.3.1 пункту 215.3 статті 215 ПК України.

До товарної позиції 2207, згідно з Довідником кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, затвердженого наказом Державної митної служби України від 30.12.2010 року № 1561 (чинного станом на момент проведення перевірки позивача), відноситься спирт етиловий, неденатурований, з концентрацією спирту 80 об. % або більше; спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації. До цієї товарної позиції включаються: неденатурований етиловий спирт з концентрацією спирту 80 об. % або більше; етиловий спирт та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації.

Згідно з Українським класифікатором товарів ЗЕД, до товарної позиції 2208 відноситься спирт етиловий неденатурований з концентрацією спирту менш як 80 об. %; спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт: 2208 90 - інші: спирт етиловий не денатурований, з фактичною концентрацією спирту менш як 80 об.% у посудинах місткістю : 2208 90 99 - більш як 2 л.

Отже, головна фракція етилового спирту класифікується як спирт етиловий, у товарних позиціях 2207 та 2208 залежно від концентрації спирту та неденатурований чи денатурований - в залежності від наявності денатуруючих добавок та барвника.

Враховуючи викладене, РФД-2 належить до підакцизної продукції та класифікується, згідно з УКТ ЗЕД, у товарній позиції 2207 (2207 10 00 90).

Таким чином, у позивача зберігався РФД-2, який є підакцизним товаром і, відповідно до підпункту 215.3.1 пункту 215.3 статті 215 ПК України, класифікується, згідно з УКТ ЗЕД, у товарній позиції 2207 (2207 10 00 90).

Також при вирішенні справи колегією суддів встановлено, що товари за кодом 2207 УКТ ЗЕД належать до групи 22 "Алкогольні та безалкогольні напої і оцет", що суперечить призначенню рідини для автомобіля та фарби.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно проведених досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів від 01.08.2014 року №94/3-10.2/4266 об`ємна частина спирту етилового в розчиннику РДФ-2 становить більше 80%, відповідно зазначена продукція з концентрацією спирту більше ніж 80% класифікується у товарній позиції 2207 за кодом 220700090. Таким чином, відповідачем віднесено РФД-2 до акцизних товарів, а ПП "Акрілат-Хімконтракт" віднесено до продавця товару.

Позивач, не погоджуючись з висновками відповідача щодо віднесення РФД-2 до акцизних товарів, заявляв до суду першої інстанції клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи та поставити на розгляд експертам КНДІСЕ наступні питання: чи є розчинник РФД-2 спиртом етиловим, не денатурованим, денатурованим, технічним? чи є розчинник РФД-2 спиртом етиловим та чи можна його використовувати в харчових цілях? чи є розчинник РФД-2 денатурованим багатокомпонентним органічним розчинником? чи містить у своєму складі розчинник РФД-2 етилацетат, бітрекс, циклогексан, які унеможливлюють його використання в харчових цілях окрім основного призначення? до якого коду УКТЗЕД за своїми характеристиками може бути віднесений розчинник РФД-2 виготовлений Лужанським МПД державним підприємством "Укрспирт" ?

Проте в ході розгляду справи в суді першої інстанції представник позивача не наполягав на проведенні вищезазначеної експертизи, проте надав додаткові пояснення з посиланням на висновок, проведений за результатами експертного дослідження від 07.08.2015 року № 10656/15-34/10657/15-53, який був наданий ДП "Укрспирт" в подібній судовій справі №826/15203/15.

Судом першої інстанції встановлено, що обидва результати досліджень - як Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів від 01.08.2014 року №94/3-10.2/4266 так і дослідження КНДІСЕ від 07.08.2015 року № 10656/15-34/10657/15-53 містять суперечливі висновки щодо рідини, яка досліджувалася.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон №481) та Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1251 (далі - Положення № 1251).

Відповідно до ч.14 ст.15 Закону №481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з ч.ч.38-39 ст.15 Закону №481 зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Відповідно до ст. 1 Закону №481/95-ВР місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

28 травня 2002 Державною податковою адміністрацією України прийнято наказ №251 Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 серпня 2002 за №670/6958. (далі - Порядок №251).

Відповідно до п. 1.1 Порядку №251 єдиний державний реєстр місць зберігання (далі - Єдиний реєстр) - це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - місце зберігання), який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

До Єдиного реєстру вносяться, зокрема: відомості про заявника - ідентифікаційний код (номер), найменування (прізвище, ім`я, по батькові), місцезнаходження або місце проживання (поштовий індекс, область, район, місто, вулиця, номер будинку), серія та номер ліцензії, виданої заявнику на відповідний вид діяльності.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з вірним висновком суду першої інстанції про те, що внесення відомостей до Єдиного реєстру місць зберігання можливе лише у разі наявності ліцензії на здійснення того чи іншого виду діяльності пов`язаної із спиртом чи алкогольними напоями (виробництво, продаж тощо), а без наявності такої ліцензії у суб`єкта господарювання, неможливо внести відомості до згаданого реєстру.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №814/152/17.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що у ГУ ДФС у м. Києві були відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за зберігання спирту у місці не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання, оскільки ПП "Акрилат-Хімконтаркт" не є суб`єктом, що здійснює оптову або роздрібну торгівлю алкогольними виробами та не може нести відповідальність на підставі Закону № 481.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.

Повний текст виготовлено 29 жовтня 2020 року.