Справа № 826/13950/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року м. Київ № 826/13950/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства «Державна вугільна компанія»
до третя особаФонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Ірклієнка Юрія Петровича Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»
провизнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Державне підприємство «Державна вугільна компанія» (далі позивач) з позовом (з урахуванням заяви від 20.09.2016 р. №277) до 1) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 2) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Ірклієнка Юрія Петровича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі ДПЗД «Укрінтеренерго», третя особа) та просить суд визнати дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ліквідатора банку публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Ірклієнка Юрія Петровича в частині здійснення розрахункових банківських операцій ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» для клієнта, а саме зарахування 28.07.2016 р. коштів у сумі 600 000,00 грн. від ДПЗД «Укрінтеренерго» на поточний рахунок ДП «Державна вугільна компанія» протиправними; зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вжити заходи на повернення коштів у сумі 600 000,00 грн., перерахованих після початку ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» відповідно до платіжного доручення №1256 від 28.07.2016 р., ініціатору переказу ДП «Державна вугільна компанія» на розрахункових рахунок за наступними реквізитами: отримувач: ДПЗД «Укрінтеренерго», код отримувача 19480600, р/р № НОМЕР_1 в ПАТ АБ "Укргазбанк", МФО 320478.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ним 28.07.2016 р. було помилково здійснено платіж у сумі 600 000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_2 відкритий для Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» () в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ». 28.07.2016 р. ДП «Державна вугільна компанія» та ДПЗД «Укрінтеренерго» звернулися до ліквідатора ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з заявами від 28.07.2016 р. №44/01-1634 та від 27.07.2016 р. №229 про повернення помилково перерахованих коштів. В порушення вимог чинного законодавства вказані кошти були зараховані на поточний рахунок отримувача ДП «Державна вугільна компанія». 12.07.2016 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №1213 про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з13.07.2016 р. та делегування повноважень ліквідатора Ірклієнку Юрію.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.09.2016 позовну заяву Державного підприємства «Державна вугільна компанія» залишено без руху. Позивач у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 26.09.2016 відкрито провадження та призначено справу №826/13950/16 до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 21.12.2016 зупинено провадження у справі № 826/13950/16 за позовом Державного підприємства «Державна вугільна компанія» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Ірклієнка Юрія Петровича, третя особа: Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням по справі № 826/15961/16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 08.04.2020 р. було поновлено провадження у справі № 826/13950/16 у зв`язку з відсутністю обставин, які були підставою для зупинення провадження. Також судом було ухвалено продовжити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (письмового провадження).

24.04.2020 р. до канцелярії суду від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» надійшли пояснення від 16.04.2020 р. №44/22-402, в яких зазначає, що 20.04.2018 р. ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» повернув помилково одержані кошти у сумі 600 000,00 грн. ДПЗД «Укрінтеренерго», що надійшли на кореспондентський рахунок банку, що ліквідується, призначені для Державного підприємства «Державна вугільна компанія». На підтвердження викладеного суду надано засвідчену копію виписки про рух коштів на рахунку ДПЗД «Укрінтеренерго» за 20.04.2020 р., повернення коштів ініціатору платежу за 28.07.2016 р. №1256.

Позивач після поновлення провадження у справі жодних пояснень до суду не надав.

Відповідачі відзиву на позов до суду не надали.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін та третьої особи про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2016 р. ДПЗД «Укрінтеренерго» - третя особа у справі згідно платіжного доручення №1256 здійснило платіж на рахунок № НОМЕР_2 відкритий для Державного підприємства «Державна вугільна компанія» () в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з призначенням платежу за поставку вугілля у 04.16 згідно договору 44/1-20 від 07.04.15 №ДК-СФ-0000293 від 25.04.16 акт №3 від 25.04.16 без ПДВ не потребує тендеру у сумі 600 000,00 грн. (виписка про рух коштів у справі).

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 р. №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) було прийнято рішення від 12.07.2016 р. №1213, про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з 13.07.2016 р. та делегування повноважень ліквідатора банку Ірклієнку Юрію Петровичу.

Листом від 29.07.2016 р. №229 позивач звернувся до ліквідатора ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та просив помилково отримані кошті у сумі 600 000,00 грн. повернути на рахунок ДПЗД «Укрінтеренерго».

Листом від 28.07.2016 р. №44/01-1634 ДПЗД «Укрінтеренерго» звернулося до ліквідатора ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та просило повернути помилково перераховані кошті у сумі 600 000,00 грн. згідно платіжного доручення №1256 на рахунок № НОМЕР_2 відкритий для Державного підприємства «Державна вугільна компанія» () в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ».

Листом від 11.08.2016 р. №11.08.16/06-вих уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» повідомила позивача про те, що станом на 09.08.2016 р. залишок коштів на рахунку № НОМЕР_2 відкритому в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» становить 606 045,00 грн. Тобто на рахунок позивача зараховано грошові кошті у сумі 600 000,00 грн. згідно платіжного доручення №1256 від ДПЗД «Укрінтеренерго».

Відповідно до листа від 29.08.2016 р. №29.08.16/04-вих уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» повідомила позивача про те, що станом на 25.08.2016 р. заборгованість перед банком відсутня.

Вважаючи дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» щодо проведення платежу згідно платіжного доручення від 28.07.2016 р. №1256 від ДПЗД «Укрінтеренерго» на користь ДП «Державна вугільна компанія» протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000р. № 2121-ІІІ (зі змінами та доповненнями, в редакції станом на день вчинення оспорюваних дій), банк це юридична особа, яка має виключне право на підставі ліцензії Національного банку України здійснювати у сукупності такі операції: залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.

Частиною 1 статті 19 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що банк має право здійснювати банківську діяльність тільки після отримання банківської ліцензії.

Відповідно до абзацу 3 статті 20 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», у день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, банк припиняє здійснення усіх банківських операцій та вчиняє дії, що забезпечують виконання банком своїх зобов`язань перед вкладниками та іншими кредиторами відповідно до укладених договорів та положень цього Закону.

Відповідно до статті 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», розрахункові банківські операції, це рух грошей на банківських рахунках, здійснюваний згідно з розпорядженнями клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи. Таким чином, зарахування коштів на банківські рахунки клієнта відноситься до розрахункових банківських операцій, які підпадають під ліцензування Національним банком України.

Рішенням правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 відкликано банківську ліцензію та запроваджено ліквідацію у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1213 від 12.07.2016 р. розпочато ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Ірклієнко Ю.П. строком по 12.07.2018 р.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.

Частиною 1 та 2 статті 3 Закону визначено, що Фонд - є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом - є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 16 Закону позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 2.3 пункту 2 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку затверджено Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.07.2012 р. № 2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 р. за № 1581/21893 (далі Положення), повноваження органів управління ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» припинилися та перейшли до Фонду, в особі його уповноваженого з 13.07.2016 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Абзацом 3 підпункту 2.3 пункту 2 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку визначено, що з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси Закінченням технологічного циклу вважається дата зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (пункт 2.3 глави 2 розділу V).

Так, починаючи з 13.07.2016 р. ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» не мав права здійснювати розрахункові банківські операції та зараховувати кошти на банківський рахунок ДП «Державна вугільна компанія», отже позовні вимоги в частині визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ліквідатора банку ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» щодо зарахування 28.07.2016 р. коштів у сумі 600 000,00 грн. згідно платіжного доручення №1256 на рахунок позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 10 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (з врахуванням змін внесених Законом України від 16.07.2015 р.

№ 629-VII), Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема: повертає ініціатору переказу кошти, що надійшли на кореспондентський рахунок банку для зарахування на поточні рахунки клієнтів банку або для виплати переказів протягом процедури ліквідації до дня відкриття банком накопичувального рахунка в Національному банку України (крім коштів, призначенням платежу за якими є погашення зобов`язань перед банком).

Отже, вказаною нормою передбачено, що у разі звернення ініціатора переказу, у даному випадку це Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», з заявою про повернення сплачених грошових коштів уповноважена особа Фонду може повернути платнику такий платіж.

Однак, як вбачається з позовної заяви позовні вимоги про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ліквідатора банку ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» вжити заходів на повернення коштів у сумі 600 000,00 грн. згідно платіжного доручення №1256 ініціатору переказу ДПЗД «Укрінтеренерго», при цьому, позивач не обґрунтовує, яким чином відповідачами порушено його права та охоронювані законом інтереси в цій частині позовних вимог. Посилання позивача на те, що він звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ліквідатора банку ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з заявою щодо повернення коштів у сумі 600 000,00 грн. не грунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки, наведені вище норми вказують, що звернутися із такою заявою може лише ініціатор переказу, а не особа на користь якої було здійснено платіж.

Крім того, судом враховано, що 24.04.2020 р. до канцелярії суду від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» надійшли пояснення від 16.04.2020 р. №44/22-402, в яких зазначає, що 20.04.2018 р. ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» повернув помилково одержані кошти у сумі 600 000,00 грн. ДПЗД «Укрінтеренерго», що надійшли на кореспондентський рахунок банку, що ліквідується, призначені для Державного підприємства «Державна вугільна компанія». На підтвердження викладеного суду надано засвідчену копію виписки про рух коштів на рахунку ДПЗД «Укрінтеренерго» за 20.04.2020 р., в якій відображено повернення коштів ініціатору платежу за 28.07.2016 р. №1256.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ліквідатора банку ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» щодо повернення коштів у сумі 600 000,00 грн. ініціатору переказу є такими, що не стосуються позивача, отже є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч. 1, ч. 3, ч.5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог

Керуючись статтями ч. 2 ст. 49, ч. 3 ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства «Державна вугільна компанія» задовольнити частково.

2. Визнати дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Ірклієнко Юрія Петровича в частині здійснення розрахункових банківських операцій ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» для клієнта, а саме зарахування 28.07.2016 р. коштів в сумі 600 000,00 грн. від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на поточний рахунок Державного підприємства «Державна вугільна компанія» протиправними.

3. В іншій частині позовних вимог Державного підприємства «Державна вугільна компанія» відмовити.

4. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь Державного підприємства «Державна вугільна компанія» (код за ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 450,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.