Справа № 520/6611/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 жовтня 2020 року № 520/6611/2020

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Волевського Л.В.,

за участю представників: позивача Літвінової А.С., відповідача Юсупової М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Внедренческе підприємство МОСТ" (вул. Соснова, буд. 5 Ж, м. Ізюм, Харківська область, 64300, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Внедренческе підприємство МОСТ", з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 3 від 18.02.2020, № 3 від 18.02.2020, № 3 від 18.02.2020, прийняті Головним управлінням ДПС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем за результатами перевірки безпідставно констатовано порушення позивачем порядку списання ПММ та зазначено про нереальність господарських операцій з контрагентом ТОВ «Електростройтех-М», вказані висновки не гуртуються на нормах чинного законодавства та фактичних обставинах, тому спірні податкові повідомлення-рішення винесені протиправно, в основу висновків акту перевірки покладено припущення щодо можливого факту порушення податкового законодавства, а не достовірно встановлені факти.

Ухвалою суду від 01.06.2020 було відкрито загальне провадження в адміністративній справі.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав до суду відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування заперечень посилався на те, що посадовими особами контролюючого органу під час проведення перевірки було встановлено низку порушень норм податкового законодавства через непідтвердження використання паливно-мастильних матеріалів у власній господарській діяльності позивача та безпідставність включення до складу витрат вартості палива, а також неможливість встановити походження товару по ланцюгу постачання, реалізованого позивачу ТОВ «Електростройтех-М».

Представник позивача не погодилась з доводами відповідача та направила до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що відповідач у відзиві не навів доводів та не надав доказів, які б підтверджували висновки Акту або спростовували доводи позовної заяви. Усі господарські операції між позивачем та контрагентом, ТОВ «Електростройтех-М», мали реальний характер, що жодним чином не спростовано відповідачем.

Протокольною ухвалою суду від 28.09.2020 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 19.10.2020 представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ГУ ДПС у Харківській області відповідно до плану-графіка проведення планових документальних виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік, згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями та відповідно до наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 18 листопада 2019 року № 2231 «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «ВП МОСТ» код за », наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 26 грудня 2019 року № 3217 «Про продовження строку проведення документальної планової перевірки ТОВ «ВП МОСТ» код за », проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «ВП МОСТ» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2019, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 30.09.2019, іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2019 та складено акт від 22.01.2020 № 177/20-40-05-03-08/13476514.

Копію наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 18.11.2019 №2231 отримано Директором позивача ОСОБА_1 поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення 21.11.2019.

Перевірка проводилась з 16.12.2019 по 08.01.2020.

За результатами перевірки посадовими особами контролюючого органу складено Акт перевірки від 22.01.2020 № 177/20-40-05-03-08/13476514.

Як вбачається із Акту перевірки, в ході перевірки посадовими особами відповідача було виявлено такі порушення:

- п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, із змінами та доповненнями, н. 5, п. 6, п. 10, п. 11 П(С)БО 16 «Витрати», підприємством ТОВ «ВП МОСТ» завищено суму витрат, визначених за правилами бухгалтерського обліку, на загальну суму 10 11 552 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток, шо підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1 802 079 грн., в тому числі:

за 2016 рік у сумі 802 660 грн.,

за 2017 рік у сумі 580 908 грн.,

за 2018 рік у су мі 205 179 грн.,

за Півріччя 2019 року' у сумі 82 557 грн.,

за 9 місяців 2019 року у сумі 130 775 грн.

- п. 189.1. ст. 189. п. 198.1, п.п. г п. 198.5. п. 198.6 ст. 198. п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- УІ, із змінами та доповненнями, ч. 7 п. 4, ч. 5 п. 3 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, із змінами та доповненнями. ТОВ «ВП МОСТ» безпідставно завищено суму податкового кредиту на загальну суму 1 426 216 грн. та занижено суму податкових зобов`язань на загальну суму 645 403 грн., в результаті чого занижено податок на додану вартість, шо підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 2 002 310 грн., в тому числі:

у жовтні 2016 року у сумі 498 633 грн.

у грудні 2016 року у сумі 393 212 грн.

у березні 2017 року у сумі 39 грн.

у квітні 2017 року у сумі 1 794 грн.

у червні 2017 року у сумі 220 172 грн.

у серпні 2017 року у сумі 188 234 грн.

у вересні 2017 року у сумі 113 049 грн.

у листопаді 2017 року у сумі 88 396 грн.

у грудні 2017 року у сумі 33 770 грн.

у червні 2018 року у сумі 70 089 грн.

у вересні 2018 року у сумі 68 292 грн.

у грудні 2018 року у сумі 89 595 грн.

у квітні 2019 року у сумі 17 515 грн.

у червні 2019 року у сумі 74 214 грн.

у вересні 2019 року у сумі 145 306 грн;

- п. 109.1 ст. 109, п. 120-1.2 ст. 120-1, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, із змінами та доповненнями, ТОВ «ВП МОСТ» не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 645 403,35 грн.

Підприємство не погодилось з висновками акту та подало до Головного управління ДПС у Харківській області заперечення від 04.02.2020 № 04/02- 2020 (вх. від 05.02.2020 №7 884/10).

Розгляд заперечень проведено 12.02.2020 об 11 год. 00 хв., за адресою: вул. Благовіщенська, 30, м. Харків.

За результатами розгляду заперечень позивача Головне управління ДПС у Харківській області залишило висновки Акту перевірки без змін, про що свідчить лист Головного управління ДПС у Харківській області «Про розгляд заперечення» № 5265/10/20-40-05-03-15 від 13.02.2020 року.

На підставі висновків, викладених в Акті перевірки, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 18.02.2020:

- № 3, яким донараховано податкові зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1388081,25 грн, в тому числі за основним платежем 1110465 грн. та за штрафними санкціями 277616,25 грн.;

- № 3, яким застосовано штраф в розмірі 50 % в сумі 322701,68 грн у зв`язку з нереєстрацією податкових накладних на суму 645403,35 грн;

- № 3, яким донараховано податкові зобов`язання з податку на прибуток на суму 2252598,75 грн, в тому числі за основним платежем 1802079 грн та за штрафними санкціями 450519,75 грн.

Позивач не погодився з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями та направив до ДПС України скаргу від 10.03.2020 № 10058/6.

За результатами розгляду зазначеної скарги ДПС України прийнято рішення від 12.05.2020 №15762/6/99-00-08-05-01-06, яким оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга без задоволення.

В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю "Внедренческе підприємство МОСТ" звернулося з даним позовом до суду.

При наданні оцінки доводам позивача та встановлюючи обґрунтованість прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень, суд виходить із такого.

Щодо висновків акту перевірки в частині безпідставного списання ПММ, суд зазначає, що вказані висновки призвели до нарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток, податку на додану вартість та штрафу за нереєстрацію податкових накладних.

Так, в ході проведення перевірки було встановлено та підтверджено в ході розгляду справи в суді, що в перевіряємому періоді ТОВ «ВП МОСТ» для здійснення господарської діяльності (в рамках основного виду діяльності), а саме: Капітальний ремонт шляхопроводу по вул. Білоусова - Ємельянова в м. Костянтинівка; Ремонт водопропускної труби на автодорозі загального користування місцевого значення С-051122 Дачне - Оетровское, км 4 + 009; Капітальний ремонт шляхопроводу через ж / д шляху по провулку Пушкіна. 1. г.Бахмут; Капітальний ремонт шляхопроводу на км 3 - 321 а д Т-05-13 Красний Лиман-Артемівськ-Горлівка; Експлуатаційне утримання моста ч / з р. Бахмутка на а / д Т-15-13 Лиман - Бахмут - Горлівка, км 24 + 953 в м. Сіверськ; Поточний середній ремонт мосту на а / д державного значення Т-05-14 Добропілля - Лиман, км 83 + 575; Капітальний ремонт моста на км 16 + 638 а / д Н-32 Покровск - Бахмут - Мнхайлівка; Поточний середній ремонт автомобільного моста через Сіверський Донець, км 6 + 895. м.Святогірськ; Поточний середній ремонт об`єктів "Міст на км 18 + 570 а / д 0-0527 Лиман-Лозова", "Міст на км 0 - 490 а / д С-051024 Ярова-Дробишеве"; Обстеження мостів, шляхопроводів, водопропускних труб на дорогах Донецької області; Обстеження, складання дефектних актів для виконання робіт з поточного середнього ремонту автомобільного моста через Сіверський Донець, км 6 + 895. м.Святогірськ; Завантаження / вивантаження будівельних матеріалів, снігоприбиральні роботи; Виготовлення металоконструкцій для проведення ремонтно-будівельних робіт на об`єктах області; Обігрів складських приміщень, виготовлення металоконструкцій, здійснювало придбання та використання ПММ (дизельного пального, бензину А-95, газу скрапленого, моторної олії в асортименті). ПММ придбавались як у вигляді талонів на заправки, так і у натуральному вигляді (наливом, заправкою побутових балонів). Позивач має на балансі ємності для зберігання ПММ.

Також позивач має на балансі Основні засоби та Малоцінні необоротні матеріальні активи, для роботи яких використовуються ПММ, а саме: легкові автомобілі, вантажні автомобілі, автонавантажувачі, напівпричеп МАЗ, навантажувачі, бензогенератори. бензо-газогенератори, бульдозери, автокрани, пересувна майстерня на основі ЗИЛ. пересувні компресори, пересувні зварювальні агрегати, зварювальні агрегати, компресори, воздуходувка бензинова, мотовоздуходувка. мініелектростанції. мотопомпи, обігрівачі дизельні, бензопили, бензорізи, віброплита, віброрійка. фрезерувальні машини з бензиновим двигуном, колісний ковшовий екскаватор-навантажувач, обігрівачі газові + балони та інше. Вказані обставини не заперечувалися сторонами.

Облік наявності та руху ПММ на підприємстві здійснюється по рахунку бухгалтерського обліку 201 «Сировина и матеріали».

В періоді, за який проводилась перевірка, ТОВ «ВП МОСТ» здійснювалось списання пального по автотранспортним засобам, на загальну суму 3 227 016.74 грн. (в т.ч. за 2016 рік в сумі 335 932,83 грн: за 2017 рік в сумі 566 024,84 грн; за 2018 рік в сумі 1 139 880,78 грн; за 9 місяців 2019 року в сумі 1 185 17829 грн).

Списання палива на витрати відображене в обліку наступною бухгалтерською проводкою - Дт 231 Кт 201.

Згідно наданої підприємством під час перевірки інформації, списання палива на витрати з обслуговування виробничого процесу проведено на підставі Актів списання товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, для визначення витрат ПММ для легкових та вантажних автомобілів ТОВ «ВП МОСТ» використовує Норми витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, затверджені наказом Мінтрансу від 10.02.98 № 43.

Підприємством застосовуються базові лінійні норми (Нs), розраховані в залежності від моделі (модифікації) автомобіля, а також системи нормативів і коригуючих коефіцієнтів, які дозволяють враховувати виконану транспортну роботу, кліматичні, дорожні та інші умови експлуатації (Норми № 43).

Нормативні витрати палива (Qн) визначаються для кожного конкретного автомобіля в залежності від його типу (легковий, автобус, вантажний, бортовий, спеціальний і т. П.) з урахуванням базових лінійних норм за спеціальними формулами, наведеними в розд. 4 Норм № 43.

Підприємство у разі необхідності коригує нормативні витрати палива (як вказано в п. 3 Норм № 43) у встановлених межах, в залежності від умов експлуатації автомобіля. Для цього застосовує поправочні (що підвищують і знижують) коефіцієнти. Зокрема, витрати палива підвищуються при роботі в холодну пору в залежності від фактичної температури повітря, в разі, якщо робота автотранспорту вимагає частих зупинок і т. д. (дані умови передбачені Нормами №43)

Якщо базова лінійна норма для конкретної моделі автомобіля не визначена (Норми № 43 не актуалізовані, а на ринку щорічно з`являються нові моделі авто), то підприємством розробляє і затверджує тимчасові лінійні норми витрат палива. Якщо моделі і модифікації автомобілів не мають істотних конструктивних відмінностей (в моделі двигуна і конструкції трансмісії) від базової моделі, тимчасова лінійна норма визначається в тому ж розмірі, що і для базової моделі, а при наявності деяких відмінностей - за формулою, наведеною в пп. 2.1.2 Норм № 43.

При цьому лінійна норма витрат газового палива визначається шляхом коригування розрахованої лінійної норми витрат рідкого палива за допомогою перекладних коефіцієнтів, наведених у пп. 2.1.4 Норм № 43.

Для розрахунку норм будівельних машин ТОВ «ВП МОСТ» використовує норми ДБН В.2.В-12-2000. (ДЕРЖАВНІ БУДІВЕЛЬНІ НОРМИ УКРАЇНИ Будівельна техніка, оснастка, інвентар та інструмент ТИПОВІ НОРМИ ВИТРАТ ПАЛИВА І МАСТИЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ ДЛЯ ЕКСПЛУАТАЦІЇ ТЕХНІКИ В БУДІВНИЦТВІ - ДБН В.2.В-12-2000), яким встановлено норми витрати палива, олій і змащувальних матеріалів при роботі будівельних машин.

Вимоги цих норм є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб, експлуатуючих машини, незалежно від форм власності та відомчої належності.

У ДБН наведено посилання на нормативний документ "Норми витрат на бензин і дизельного палива за марками (моделям) будівельно-дорожніх машин"

У ДБН для технічно справних машин встановлюються індивідуальні і технологічні (загальні) норми витрат.

Індивідуальні норми витрат палива - це галузеві норми витрат пального машиною конкретної марки на виконання одиниці роботи або на одиницю робочого часу (машино-годину) для середніх експлуатаційних і кліматичних умов експлуатації машини при плюсових температурах навколишнього середовища.

Технологічні норми - норми витрати палива на виробництво одиниці роботи або на одиницю робочого часу (машино-годину) для конкретних умов експлуатації машини. Норми враховують витрату палива на розігрів і пуск машини після технологічних перерв, на технічне обслуговування і ремонт та ін., Тобто на технічно і технологічно неминучі втрати палива при роботі машин.

До складу норм витрат палива на роботу будівельно-дорожніх машин не включаються витрати палива, викликані відступом від прийнятої технології виконання робіт, режимів роботи, недотриманням вимог до якості пального, що і іншими нераціональними витратами.

Розрахунок норм витрат палива для експлуатації будівельно-дорожніх машин здійснюється наступним чином:

Вихідною інформацією для визначення індивідуальних норм витрати палива і розрахунку потреби в ньому служать:

- дані експлуатаційних документів на машини і їх силові установки;

- нормативні показники, що характеризують найбільш раціональні та ефективні умови роботи машин (час внутризмінного використання, коефіцієнт використання потужності двигуна, питома витрата палива при номінальній потужності двигуна, природно-кліматичні умови, нормативи витрат пального та ін.);

- результати спеціальних випробувань (хронометраж, фотографія робочого дня);

- звітні дані про планові та фактичні витрати пального (окремо бензину і дизельного палива) за минулі роки (за марками та видами машин, за видами робіт і в цілому по будівельній організації).

Індивідуальні норми витрати пального на підприємстві визначають на основі паспортних даних про питому витрату палива двигуном конкретних машин різних типів і марок з урахуванням їх завантаження (використання) за потужністю і за часом. Вони враховують експлуатаційні особливості використання конкретних типів машин.

Індивідуальні норми втрат палива на одиницю часу роботи (машино-годину) розраховуються протягом робочої зміни для середніх умов експлуатації машини.

Індивідуальні норми витрат розробляють для роботи машин при плюсових температурах без врахування витрат палива на технічне обслуговування, ремонт, зберігання машин і внутрішньогосподарські потреби.

Норми витрати палива на роботу обладнання (генераторів, компресорів, насосів та ін.) Спеціалізованих транспортних засобів (майстерень для діагностування. технічного обслуговування, ремонту і т.п.), які працюють від двигуна внутрішнього згоряння, приймають в розмірі 0,04 кг на кожен кВт номінальної потужності двигуна на одну годину роботи устаткування.

Для застосування норм витрат ПММ автонавантажувачів, навантажувачів (перелік яких не увійшов до нормативних актів), бензопил, бензогенераторів, бензо-газогенераторів, воздуходувок бензинові, мотовоздуходувки, мініелектростанції, мотопомпи, обігрівачі дизельні, бензопили, бензорізів, віброплит, віброрійок, фрезерувальних машин з бензиновим двигуном, обігрівачів газових + балонів ТОВ «ВП МОСТ» застосовує технологічні норми, наведені в документації заводу-виробника. Якщо такої норми у технічній документації не встановлено, підприємство застосовує технологічні норми, розраховані самостійно із використанням технічних даних, наведених технічній документації, також до підприємства-постачальника ТОВ «Інструмент Донбасу» (код 36102329) у 2015 було направлено запит щодо норм витрат ПММ по придбаним у них приладам (згідно даних технічної документації) та отримано відповіді 25.12.2015, які були надані до перевірки та копії яких долучені до матеріалів справи.

Якщо в технічній документації заводу-виробника немає норм або технічні даних, необхідних для їх розрахунку, ТОВ «ВП МОСТ» створює і затверджує наказом підприємства комісію, яка проводить контрольні заміри витрат палива. Кількість замірів витрати палива на одну технологічну операцію (л) на годину роботи обладнання (л/год.) чи на пробіг спецавтомобіля при виконанні спеціальної роботи (л/100 км) має бути не менше трьох. Результати замірів оформлюються актом, усереднюють і пропонують для застосування, як тимчасова норма витрати палива (Така сама методика передбачена як нормами Наказу №43, так і нормами ДБН В.2.В-12-2000 для автомобілів, машин і механізмів, перелік яких не увійшов у нормативні акти).

Як вбачається з акту перевірки, відзиву на позов та пояснень представника відповідача в судовому засіданні, контролюючим органом під час перевірки не було враховано наданих позивачем документів на підтвердження використання у господарській діяльності паливно-мастильних матеріалів.

Відповідач в акті перевірки посилається на факт невикористання подорожніх листів позивачем для підтвердження витрат паливно-мастильних матеріалів, та зазначає, що у наданих позивачем Рапортах надання послуг механізмів та Заправочних відомостях, складених у перевіряємому періоді, міститься інформація лише щодо марки, моделі та державного номерного знаку автомобіля, кількості годин роботи відповідного водія на автомобілі за відповідну дату, про відмітку про передачу матеріально відповідальною особою водіям талонів на пальне з зазначенням марки та кількості пального в літрах; вказує, що у наданих до перевірки Рапортах надання послуг механізмів та Заправочних відомостях не передбачено (та відсутня) інформація щодо показів одометра (спідометра) автомобіля на початок та кінець робочої зміни (при виїзді та поверненні), об`єм палива в баку автомобіля на початок та кінець робочої зміни (при виїзді та поверненні), об`єм заправленого палива, маршруту за робочу зміну, пробіг за зміну (робочий час); кількість (об`єм) витраченого пального, що в свою чергу унеможливлює визначення фактичних обсягів витрати палива, самого факту використання ПММ (автотранспортом зазначеним в Рапортах та відомостях) та підтвердження пов`язаності даних витрат з господарською (виробничою) діяльністю підприємства.

З вказаного приводу суд зазначає про таке.

Листом від 16.01.2020 року №б/н (вх. ГУ ДПС від 16.01.2010 року) на запит податкового органу в ході проведення перевірки від 26.12.2019 року № 15352 10 20-40-05-03-15, ТОВ «ВП МОСТ» надано пакет документів на 713 аркушах, зокрема, накази про облікову політику по підприємству, облікові регістри, регістри бухгалтерського обліку, що стосуються даних операцій, розроблені внутрішні документи, які встановлюють норми витрат ПММ з урахуванням усіх технічних характеристик автомобілів, експлуатаційних норм та інших факторів, затверджених наказами підприємства, розроблені внутрішні документи, які встановлюють норми витрат ПММ з урахуванням усіх технічних характеристик для машин, механізмів та приладів затверджених наказами підприємства, акти списання ПММ, рапорти, заправні відомості, звіти про витрати ПММ, технічна документація, кошторисна документація складена на підставі норм ДБН В.2.В-12-2000 «ДЕРЖАВНІ БУДІВЕЛЬНІ НОРМИ УКРАЇНИ Будівельна техніка, оснастка, інвентар та інструмент ТИПОВІ НОРМИ ВИТРАТ ПАЛИВА І МАСТИЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ ДЛЯ ЕКСПЛУАТАЦІЇ ТЕХНІКИ В БУДІВНИЦТВІ».

Листом від 16.01.2020 року №бн ТОВ «ВП МОСТ» надані, зокрема, форми бланків, розроблені підприємством, в т.ч.: «Рапорт надання послуг механізмів» та «Заправочна «відомість (затверджені наказом директора від 01.07.2015 року №01 07-15), Акти контрольного заміру норм витрат палива для автомобілів, машин та механізмів №1, №2, №3 від 28.12.2015 року: Наказ директора ТОВ "ВП МОСТ" від 28.12.2015 року №28 12-15, яким на підставі актів від 28.12.2015 встановлено зимові та літні норми витрат палива на підприємстві.

Також листом від 16.01.2020 року №бн ТОВ "ВП МОСТ" надані Рапорти надання послуг механізмів та Заправочні відомості (форма бланків затверджені наказом директора від 01.07.2015 року №01/07-15), які складені підприємством за період з 01.01.2016 по 30.09.2019.

Судом до матеріалів справи долучено копії складених позивачем у перевіреному періоді первинних документів щодо обсягів використаних ПММ, які також надавалися на перевірку (т.7 а.с 18-250, т. 8-9, т. 10 а.с. 1-8).

Подання зазначеного пакету документів на перевірку, які ткож надані до матеріалів справи, не заперечується сторонами.

Проте, контролюючим органом не прийнято до уваги всі первинні документи, які позивачем враховані як підстава для списання витрат паливно-мастильних матеріалів.

Суд зазначає, що обов`язковості застосування певної форми первинних документів для списання ПММ у перевіреному періоді діюче законодавство не встановлює, в тому числі відсутня обов`язковість застосування шляхових (подорожніх) листів легкового автомобіля в якості первинного документа, за допомогою якого фіксують роботу автотранспорту та списання палива, оскільки наказом Держстату від 19.03.2013 № 95 наказ Державного комітету статистики України «Про затвердження типової форми первинного обліку роботи службового легкового автомобіля та Інструкції про порядок її застосування» від 17.02.98 № 74 було скасовано.

Згідно з визначенням, що міститься у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 цього ж Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відтак, дії позивача по затвердженню власних форм бланків, які використовуються на підприємстві, відповідають меті належного ведення бухгалтерського обліку та приписам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Зі змісту помісячних звітів про витрати ПММ вбачається, що в них зазначені показники спідометрів автомобілів на початок та кінець місяця.

При цьому, жодних випадків використання основних засобів (транспортних засобів, механізмів, які наявні у позивача) не в межах господарської діяльності позивача відповідачем в ході перевірки не встановлено.

Використання транспортних засобів та механізмів на об`єктах, по яких надані та заактовані будівельні роботи, в акті перевірки не заперечується. Рапорти використання механізмів, транспортних засобів містять відомості про часи роботи машин та механізмів кожного дня.

В рапортах використання транспортних засобів та рапортах наданих послуг механізмів зазначено назви об`єктів, на яких використовуються відповідні основні засоби.

Таким чином, первинні документи позивача містять всі розрахункові величини, з яких має бути визначений обсяг використаного пального.

Посилання відповідача на відсутність показань спідометрів спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, показники спідометрів можуть бути зняті тільки по транспортним засобам, а для механізмів, які також витрачають паливно-мастильні матеріали в ході роботи, спідометри не передбачені, з огляду на що такі показники щодо механізмів взагалі відсутні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно використані затверджені на підприємстві форми бланків первинних документів, які містять необхідні обов`язкові реквізити, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95 р № 88, отже, відповідають вимогам до первинних документів та можуть бути підставою для відображення в бухгалтерському обліку позивача операцій зі списання використаного обсягу ПММ.

Відповідачем в акті перевірки зазначено про безпідставність включення до складу витрат сум витрат на придбання палива та зроблено висновок про порушення вимог пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України внаслідок завищення суми витрат, визначених за правилами бухгалтерського обліку на загальну суму 32270117 грн.

Відповідно до п.п. 44.1, 44.2 ст. 44 ПК України:

- для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством;

- платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту;

- для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

За приписами п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Згідно з п. 6 П(С)БО 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

За п. 11 П(С)БО 16 «Витрати» собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Відповідно до п. 22 П(С)БО 16 «Витрати» до складу елемента "Матеріальні затрати" включається вартість витрачених у виробництві (крім продукту власного виробництва), в тому числі, палива й енергії.

ТОВ «ВП МОСТ» були здійснені необхідні заходи для правомірного застосування норм витрат ПММ та правомірного віднесення даних витрат до собівартості виконаних будівельних (ремонтних) робіт, проте контролюючим органом не було досліджено правильності формування та відображення норм витрат ПММ, відображених у первинних документах позивача, а при здійсненні висновків відповідач посилається на відсутність подорожніх (шляхових) листів без врахування інших самостійно розроблених підприємством первинних документів.

За результатом аналізу первинних документів позивача, які були підставою для списання використаних ПММ, суд приходить до висновку про їх належне оформлення та наявність всієї необхідної інформації щодо напрямків та обсягів здійснених витрат, що доводить зв`язок понесених витрат з господарською діяльністю позивача та правомірність їх включення до складу витрат для цілей податкового обліку у складі собівартості виконаних робіт.

З огляду на зазначене, здійснені відповідачем донарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток за податковим повідомленням-рішенням № 3 в сумі основного платежу 580863,00 грн та за штрафними санкціями 145215,75 (витрати паливно-мастильних матеріалів) не можуть бути визнані правомірними через їх необґрунтованість. Отже податкове повідомлення-рішення від 18.02.2020 № 3 у вказаній частині підлягає скасуванню.

Стосовно донарахування податку на додану вартість у зв`язку з висновком податкового органу щодо неможливості підтвердити використання ПММ у власній господарській діяльності, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу України якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Відповідно до п. 189.1 ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з абз. «г» п. 198.5 ст.198 ПКУ - платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів і послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Надані позивачем до перевірки та до суду первинні документи щодо використання ПММ за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. № 168/704, спричиняли втрату зазначеними документами юридичного статусу первинних документів, судом не виявлено та актом перевірки не встановлено.

З урахуванням висновків суду щодо дотримання позивачем вимог щодо застосування норм витрат ПММ та правомірного віднесення даних витрат на формування собівартості виконаних будівельних (ремонтних) робіт в межах господарської діяльності, висновок контролюючого органу щодо заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість по операціям з використання ПММ є необґрунтованим, а отже податкове повідомлення-рішення №3 в частині донарахування податку на додану вартість на суму 578216,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 144554,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню. При визначенні вказаних сум донарахувань суд враховує, що зазначена в акті перевірки сума заниження податкових зобов`язань за платежем податок на додану вартість за грудень 2016 року в податкове повідомлення-рішення №3 включена не була з урахуванням строку, визначеного п. 102.1 ст. 102 ПК України.

Відповідачем в акті перевірки також зроблено висновок, що ТОВ «ВП МОСТ» було порушено вимоги п. 201.10 ст. 201 та п. 11 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, п. 1201.2 ст. 1201, п. 192.1 ст. 192, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено порушення термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних по встановленим заниженням податкових зобов`язань, які були нараховані на суму 645403,35 грн. у грудні 2016, березні 2017, квітні 2017, червні 2017, серпні 2017, вересні 2017, листопаді 2017, грудні 2017, червні 2018, вересні 2018, грудні 2018, квітні 2019, червні 2019, вересні 2019.

Відповідно до п. 201.1, 201.2 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

В той же час, оскільки судом встановлено необґрунтованість висновку відповідача щодо заниження податкових зобов`язань за платежем податок на додану вартість (списання паливно-мастильних матеріалів) в сумі 578216 грн через непідтвердження в ході розгляду справи висновку відповідача про недоведеність використання ПММ у власній господарській діяльності ТОВ «ВП МОСТ», у позивача не виник обов`язок зареєструвати податкові накладні на відповідну суму ПДВ по операціям з придбання таких ПММ, з огляду на що податкове повідомлення-рішення № 3, яким застосовано штраф в розмірі 50 % в сумі 322701,68 грн у зв`язку з нереєстрацію податкових накладних на суму 645403,35 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно встановленого контролюючим органом порушень пп.44.1 ст.44 пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-У1 (із змінами та доповненнями), п. 11 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого Наказом МФУ від 31.12.1999р. №318 та п. 198.1 та п. 198.6 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-У1 (із змінами та доповненнями) по взаємовідносинам ТОВ «ВП МОСТ» з ТОВ «ЕНЕРГЕТИНИЙ КОНСАЛТИНГ» (код за ) з приводу придбання гідроізоляційних матеріалів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року на загальну суму 8 141 442,27 грн, в т.ч. ПДВ 1 356 907,03 грн, суд зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході перевірки встановлено, що підприємством ТОВ «ВП МОСТ» у перевіряємому періоді на виконання умов договорів поставки № 26/09-2 від 26.09.2016, № 01/12-1 від 01.12.2016, №16/06-2 від 16.06.2017, № 04/08-1 від 04.08.2017 включено до податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податкові/видаткові накладні, отримані від ТОВ «Електростройтех-М» (ТОВ «Енергетичний консалтинг»), , на загальну суму 8 141 442,27 грн., в т.ч. ПДВ 1 356 907,02 грн.

Відповідачем в ході проведення перевірки з бази даних «Автоматизована система співставлення розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» при співставленні даних додатку №5 АС «Податковий блок» «Архів електронної звітності» за перевіряємий період, по ТОВ «Електростройтех-М» (ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНИЙ КОНСАЛТИНГ»), було встановлено, що товари, які було реалізовано (передано) на адресу ТОВ «ВП МОСТ» відповідно до видаткових накладних №0005/13 від 04.10.2016 року №0009/12 від 09.12.2016 року, на загальну суму 3668188.50 грн., в т.ч. ПДВ 611364.70 грн., у перевіряємому періоді було придбано у ТОВ «РЕНФОРСЛАЙТ» (ТОВ «ЕНЕКО+»), код за , на загальну суму 3668188,50 грн., в т.ч. ПДВ 611364,70 грн., у ТОВ «СІТІ-ГРАНД», код за , на загальну суму 1 279 758,40 грн., в т.ч. ПДВ 213293,06 грн., у ТОВ «СИСТЕММЕГАГРУП» (ТОВ «УНІВЕРСАЛТОРГМАШ»), код за , на загальну суму 1129403 грн., в т.ч. ПДВ 188233,8 грн., у ТОВ «ХАРПРОЕКТІНВЕСТ» (ТОВ «ЛЬВІВТОРГМАШ»), код за , на загальну суму 1 129 403,00 грн., в т.ч. ПДВ 188 233,80 грн., у ТОВ «МЕГА ІНВЕСТ ТРЕЙД» (ТОВ «М- КОМПАНІ»), код за , на загальну суму 1 409 448,70 грн., в т.ч. ПДВ 234 908,11 грн., у ТОВ «С-ТРЕЙД КОМПАНІ», код за , на загальну суму 530377,10 грн., в т.ч. ПДВ 88396,18 грн.

При цьому, відповідно до бази даних «Автоматизованої, системи співставлення розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» при співставленні даних додатку №5 АС «Податковий блок» «Архів електронної звітності» за перевіряємий період, ТОВ «РЕНФОРСЛАЙТ» (ТОВ «ЕНЕКО+»), код за , ТОВ «СІТІ-ГРАНД», код за , ГОВ «ХАРПРОЕКТІНВЕСТ» (ТОВ «ЛЬВІВ ГОРЕМАШ»), код за , ТОВ «СИСТЕММЕГАГРУП» (ТОВ «УНІВЕРСАЛТОРГМАШ»), код за , ТОВ «МЕТА ІНВЕСТ ТРЕЙД» (ТОВ «М-КОМПАНІ»), код за , ТОВ «С-ТРЕЙД КОМПАНІ», код за . товари, які було реалізовано (передано) на адресу ТОВ «ЕЛЕКТРОСТРОЙТЕХ-М» (ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНИЙ КОНСАЛТИНГ»), у перевіряємому періоді не придбавались.

Відповідачем в акті перевірки зазначено, що відповідно до наданих ТОВ «РЕНФОРСЛАИТ» (ТОВ «ЕНЕКО+»), код за , ТОВ «СІТІ-ГРАНД», код за , ТОВ «СИСТЕММЕГАГРУП» (ТОВ «УНІВЕРСАЛТОРГМАШ»), код за , ТОВ «ХАРПРОЕКТІНВЕСТ» (ТОВ «ЛЬВІВТОРГМАШ»), код за , ТОВ «МЕГА ІНВЕСТ ТРЕЙД» (ТОВ «М-КОМПАНІ»), код за , ТОВ «С-ТРЕЙД КОМПАНІ», код за податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) на підприємстві, на дату здійснення взаємовідносин з ТОВ «ЕЛЕКТРОСТРОЙТЕХ-М» ( ТОВ «ЕНЕРЕЕТИЧНИЙ КОНСАЛТИНГ»), лічилась 1 (одна) особа - директор.

Станом на дату акта перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОСТРОЙТЕХ-М» (ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНИЙ КОНСАЛТИНГ»), ТОВ «РЕНФОРСЛАЙТ» (ТОВ «ЕНЕКО+»), ТОВ «СІТІ-ГРАНД», ТОВ «СИСТЕММЕГАГРУП» (ТОВ «УНІВЕРСАЛТОРГМАШ»), ТОВ «ХАРПРОЕКТІНВЕСТ» (ТОВ «ЛЬВІВТОРГМАШ»), ТОВ «МЕГА ІНВЕСТ ТРЕЙД» (ТОВ «М-КОМПАНІ») знаходяться за адресою: м. Харків. Київський район, вул. Академіка Проскури, буд. 1, та засновником, керівником та головним бухгалтером (в одній особі) яких є ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Виходячи з вищевикладеного, контролюючим органом зроблено висновок про неможливість встановлення походження товару, реалізованого по ланцюгу постачання ТОВ «ЕЛЕКТРОСТРОЙТЕХ-М» (ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНИЙ КОНСАЛТИНГ»), ТОВ «РЕНФОРСЛАЙТ» (ТОВ «ЕНЕКО+»), ТОВ «СІТІ-ГРАНД», ТОВ «СИСТЕММЕГАГРУП» (ТОВ «УНІВЕРСАЛТОРГМАШ»), ТОВ «ХАРПРОЕКТІНВЕСТ» (ТОВ «ЛЬВІВТОРГМАШ»), ТОВ «МЕГА ІНВЕСТ ТРЕЙД» (ТОВ «М-КОМПАНІ»), ТОВ «С-ТРЕЙД КОМПАНІ» - ТОВ «ЕЛЕКТРОСТРОЙТЕХ-М» (ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНИЙ КОНСАЛТИНГ») - ТОВ «ВП МОСТ».

В акті перевірки перевіряючими зроблено висновок про заниження ТОВ «ВП МОСТ» оподатковуваного доходу за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року на суму 6 784 535,00 грн. та завищення податкового кредиту за період з 01.09.2016 по 30.11.2017 р. на загальну суму 1 356 907,00 гри за рахунок непідтвердження реальності господарських взаємовідносин з ТОВ «ЕНЕРГЕТИНИЙ КОНСАЛТИНГ» в частині придбання Коагулянту (1 сорт ГОСТ 450-77), Емульсії Elastofalt Spreykote 90. Геотекстилю (поліеетер) 140г м2, Праймеру бітумного концентрат ГОСТ 18659-81. Наведений перелік сировини є складовими для улаштування гідроізоляції.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення перевірки позивачем, ТОВ «ВП МОСТ», до перевірки по взаємовідносинам з ТОВ «ЕНЕРГЕТИНИЙ КОНСАЛТИНГ», код 37730248, було надано такі документи: договори поставки №26/09-2 від 26.09.2016, №01/12-1 від 01.12.2016; №16 06-2 від 16.06.2017; №04 08-1 від 04.08.2017; №26/09-2 від 26.09.2016; №15-09/17 від 15.09.2017; специфікації, сертифікати відповідності, сертифікати якості, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи на придбану сировину, рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, документи на оплату, регістри бухгалтерського обліку, що стосуються даних операцій та підтверджують відсутність заборгованості між підприємствами. Перевірка здійснена у суцільному порядку (за інформацією, наведеною в додатку 4 до акту перевірки). Також було встановлено, що всі податкові накладні, виписані на адресу ТОВ «ВП МОСТ» постачальником ТОВ «ЕНЕРГЕТИНИЙ КОНСАЛТИНГ», інн 8, та які є підставою для формування позивачем податкового кредиту за перевірений період, зареєстровані в ЄРПН.

Судом з матеріалів справи встановлено, що в акті перевірки контролюючим органом не заперечується отримання товарно-матеріальних цінностей за операціями з контрагентом ТОВ «ЕНЕРГЕТИНИЙ КОНСАЛТИНГ» та їх використання у власній господарській діяльності. Всі висновки податкового органу зроблені та ґрунтуються виключно на аналізі бази даних «Автоматизованої, системи співставлення розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» при співставленні даних додатку №5 АС «Податковий блок», «Архів електронної звітності» та Узагальненої податкової інформації від 12.06.2019 № 502/20-40-14-21-07/37730248 щодо ТОВ «Електростройтех-М» (ТОВ «ЕНЕРГЕТИНИЙ КОНСАЛТИНГ») з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями.

Будь-яких дефектів та недоліків оформлення первинних документів позивача, на підставі яких сформовано податковий кредит з ПДВ та витрати для цілей оподаткування податком на прибуток, відповідачем в ході перевірки не встановлено та в акті перевірки не відображено. В акті перевірки взагалі відсутній аналіз первинних документів, поданих на перевірку позивачем.

Однак із посиланням на інформацію з баз даних контролюючого органу та узагальнену податкову інформацію щодо контрагентів ТОВ «ЕНЕРГЕТИНИЙ КОНСАЛТИНГ» за ланцюгом постачання, зроблено висновок про нереальність здійснення господарських операцій між Позивачем та ТОВ «ЕНЕРГЕТИНИЙ КОНСАЛТИНГ».

Надаючи оцінку обґрунтованості вказаного висновку відповідача, суд виходить з таких приписів діючого законодавства.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.п. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно з п.п. 16.1.2. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків і зборів.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

Згідно з визначенням, що міститься у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 цього ж Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно ч. 5 ст. 9 Закону господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції та містять необхідні дані щодо змісту та обсягу господарської операції.

Надані позивачем до перевірки та до суду первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. № 168/704, спричиняли втрату зазначеними документами юридичного статусу первинних документів, судом не виявлено та актом перевірки не встановлено.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «ЕНЕРГЕТИНИЙ КОНСАЛТИНГ», віднесені позивачем до складу податкового кредиту у відповідних звітних періодах, підтверджені податковими накладними, які складені на підставі договорів, видаткових накладних, платіжних документів, відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На час складання і видачі податкових накладних контрагент позивача був зареєстрований у встановленому законом порядку, знаходився на обліку в контролюючому органі, мав статус платника ПДВ, свідоцтво платника ПДВ не було анульоване на момент укладання і вчинення правочинів, докази, що спростовують ці обставини, відповідачем до суду не надано. Відповідачем також не надано належних доказів щодо визнання недійсними у встановленому законом порядку договорів, укладених між позивачем та його контрагентами.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

В п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Булвес" АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року судом зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов`язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов`язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов`язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику.

Таким чином, позивач не може нести наслідків невиконання контрагентами постачальника своїх зобов`язань зі сплати податку або допущення порушень податкового законодавства. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

З огляду на що, висновки контролюючого органу щодо безпідставного завищення сум податкового кредиту та завищення сум витрат, визначених за правилами бухгалтерського обліку, по взаємовідносинах з ТОВ «ЕНЕРГЕТИНИЙ КОНСАЛТИНГ» (ТОВ «Електростройтех-М») є необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, податкові повідомлення-рішення № 3 в частині донарахування податку на прибуток підприємств на суму основного платежу -1221216 грн та за штрафними санкціями 305304 (операції по взаємовідносинах з ТОВ «ЕНЕРГЕТИНИЙ КОНСАЛТИНГ» (ТОВ «Електростройтех-М»), та №3 в частині донарахування податку на додану вартість на суму 532249 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 133062,25 по взаємовідносинах з ТОВ «ЕНЕРГЕТИНИЙ КОНСАЛТИНГ» (ТОВ «Електростройтех-М») є протиправними та підлягають скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу шляхом стягнення з відповідача суми судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

З урахуванням заявленого представником позивача клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та зробленої під час судових дебатів заяви про подання протягом 5 днів з дня проголошення рішення суду документів на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне призначити дату розгляду питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: № 3 від 18.02.2020, № 3 від 18.02.2020, № 3 від 18.02.2020, прийняті Головним управлінням ДПС у Харківській області.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Внедренческе підприємство МОСТ" (вул. Соснова, буд. 5 Ж, м. Ізюм,Харківська область,64300, ) у розмірі 21020 грн (двадцять одна тисяча двадцять гривень).

Призначити розгляд клопотання про розподіл судових витрат в частині витрат на правову допомогу у відкритому судовому засіданні на 11:00 годину 26.10.2020.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 жовтня 2020 року.

Суддя Білова О.В.