Справа № 600/1199/20-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/1199/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Малого приватного підприємства "Кордо" до Головне управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

I. РУХ СПРАВИ

1.1. Мале приватне підприємство "Кордо" (далі позивач або МПП Кордо) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі відповідач або ГУ ДПС), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 25.05.2020 року № на суму 167217,50 грн.

1.2. Ухвалою суду від 13.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. Посадовими особами ГУ ДПС проведено камеральну перевірку МПП Кордо щодо своєчасності реєстрації податкових накладних за травень-червень 2017 року, якою, окрім іншого, встановлено відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 334435,00 грн, у зв`язку з чим прийнято оскаржуване рішення.

2.2. Позивач вважає таке рішення ГУ ДПС протиправним, що і обумовило звернення до суду з цим позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

3.1. Позиція позивача у цій справі ґрунтується на правовій проблемі, яка полягає в тлумаченні положень статті 120-1 ПК України.

3.2. Зокрема, позивач вважає, що згідно пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України штраф, не застосовується у трьох самостійних випадках, а саме щодо: податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю); податкової накладної, складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування; податкової накладної, складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

3.3. В обґрунтування наведеного позивач зазначає, що прострочення терміну реєстрації податкової накладної, яка не надається отримувачу, не може бути підставою для застосування штрафних санкцій за пунктами 120-1.1, 120-1.2 статті 120-1 ПК України ПК України, оскільки в такому випадку не реалізується мета захисту будь-яких інтересів держави, суспільства чи окремих платників-контрагентів за операцією.

3.4. Таким чином, оскільки ст. 120-1 ПК України не виписана з достатньою чіткістю і явно існує неоднозначність при визначенні підстав для звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, має застосовуватися презумпція правомірності рішень платника, передбачена підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України та рішення у подібній ситуації має прийматися на користь платника податків.

3.5. Окрім цього, позивач зазначив, що Законом України від 16.01.2020 №466-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", яким підрозділ 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктом 73 відповідно до якого штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

3.6. Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний був застосувати до спірних правовідносин вказані положення пункту 73 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України.

3.7. Оскільки спірним податковим повідомленням-рішенням застосований штраф, в тому числі, за відсутність реєстрації податкових накладних, які не надаються (покупцю), позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 25.05.2020 року № є протиправним.

Аргументи відповідача

3.8. Відповідно до змісту відзиву на позов, відповідач заперечує щодо задоволення позову, вважає його необґрунтованим, виходячи з наступного.

3.9. Так, за наслідками податкової перевірки прийняте оскаржуване рішення, оскільки позивач не реєстрував протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України, податкові накладні на суму ПДВ 334435,00 грн

3.10. Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3.11. Відповідно до пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

3.12. Відтак, зазначає, що відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної тягне за собою накладення на позивача штрафу в розмірі 50% від суми ПДВ 167217,50 грн.

3.13. На переконання представника відповідача, штрафні санкції, передбачені ст. 120-1 ПК України є важливим елементом контролю за правильністю обчислення та сплати сум ПДВ. Відповідні заходи відповідальності покликані ускладнити приховування наявності об`єктів оподаткування ПДВ у платників, зокрема в разі постачання товарів чи послуг неплатникам податку.

IV. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.1. Заяв та клопотань до суду від сторін не надходило.

V. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

5.1. МПП Кордо згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є юридичною особою, зареєстрованою 19.07.2001 року, за місцезнаходженням: 50020, м. Чернівці, вул. Калинівська, буд. 13-б, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 1 01546 (а.с. 8).

5.2. 29.04.2020 року посадовими особами ГУ ДПС у Чернівецькій області, відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.-2 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1.19 статті 20, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України проведено камеральну перевірку МПП Кордо з питань відсутності реєстрації податкових накладних в ЄРПН протягом граничного терміну, яка документовано актом перевірки від 29.04.2020 року №1382/24-13-56-03/31561366 (а.с.10-11).

5.3. Результатами перевірки в діяльності позивача виявлено порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України в частині відсутності реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а саме згідно проведеної звірки, між даними податкових декларацій по ПДВ та даними Єдиного реєстру податкових накладних виявлено відхилення за травень, червень 2017 року на загальну суму ПДВ 334435,00 грн. При цьому, у висновку акта перевірки зазначено, що податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі порушення строків реєстрації/відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН, застосовуються штрафні санкції відповідно статті 120-1 ПК України.

5.4. У зв`язку із виявленням наведених вище порушень, 25.05.2020 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача на підставі статті 120-1 ПК України застосовано штраф в розмірі на суму 167217,50 грн (а.с.9).

VІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

6.1. Так, предметом оскарження у цій справі є податкове повідомлення-рішення від 25.05.2020 року №, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 167217,50 грн, якому суд надасть оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.

При цьому суд зазначає, що позивачем не спростовується факт відсутності реєстрації податкових накладних, а виключно оскаржується рішення у зв`язку наявністю правової проблеми, суть якої полягає в різному тлумаченні сторонами справи положень статті 120-1 ПК України.

6.2. Отже, із врахуванням положень частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) обставини не реєстрації в ЄРПН податкових накладних, перелік яких наведено в реєстрі податкових накладних, не підлягають доказуванню, оскільки визнаються учасниками справи і у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

6.3. Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

При цьому відповідно до абзацу четвертого цього ж пункту статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

6.4. Отже, підсумовуючи викладене слід прийти до висновку, що продавець товарів/послуг зобов`язаний зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Зазначене положення носить імперативний характер, що слідує з відсутності таких слів як має право, може та наявності такого слова, як підлягає, а отже платник податку, в нашому випадку МПП «Кордо», зобов`язаний реєструвати такі податкові накладні.

6.5. З точки зору застосування юридичної техніки при формуванні норм зобов`язального характеру (норма-припис), обов`язковим є передбачення відповідальності (санкції) за не виконання такої норми, оскільки відсутність такої норми нівелює норму зобов`язального характеру.

6.6. По своїй правовій природі норма, викладена в абзаці четвертому пункту 201.10 статті 201 ПК України, є нормою зобов`язального характеру (норма-припис), а отже має існувати норма, яка передбачає відповідальність за невиконання платником податку зобов`язання у вигляді обов`язку реєстрації податкової накладної.

6.7. Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.

Тобто, законодавець передбачив для платників податків відповідальність за порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України.

6.8. Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення (що слідує з відзиву на позов) керувався положеннями пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України (в редакції до 23.05.2020 року) згідно якого відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

6.9. Згідно наведеної редакції ПК України, відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній.

Винятком з цього є податкова накладна, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

При цьому надаючи оцінку цьому винятку, через призму граматичного, логічного та системного тлумачення норми права, слід прийти до висновку, що не підлягає притягненню до фінансової відповідальності за пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України платник податку, який не зареєстрував протягом граничного строку податкову накладну:

- яка не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування;

- яка не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Зазначений перелік є вичерпним і розширюваному тлумаченню не підлягає.

6.10. Таке правозастосування відповідало висновку Верховного Суду, який викладений в його постанові від 11 грудня 2018 року по справі № 807/68/18. Так, зокрема, Верховний Суд зазначив, що системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року №1307, дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

6.11. Разом з цим, 23.05.2020 року набрав чинності Закон України від 16.01.2020 №466-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", яким підрозділ 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктом 73 відповідно до якого штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

6.12. Виходячи зі змістовного та синтаксичного аналізу побудови наведеної вище норми права, можна зробити висновок, що таким чином законодавець мав на меті убезпечити платників податків від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними положеннями п. 120-1.2 ст. 120 ПК України, у випадках та за умов, наведених у пункті 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

6.13. При цьому, відповідно до вказаних змін, контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним), без вчинення будь-яких додаткових дій з боку контролюючого органу, тобто в силу закону.

6.14. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

6.15. Зворотна дія нормативно-правового акта у часі (ex post facto) - це дія нового нормативно - правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

6.16. У даному випадку законодавець передбачив ретроспективну дію положень пункту 73, підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в частині порядку застосування штрафів за порушення платниками податку на додану вартість порядку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, визначеними таким пунктом, яка проявляється в тому, що такі положення поширюють свою дію на всі штрафні санкції нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 23 травня 2020 року, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження (без обмеження інстанційності судового розгляду) та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом.

6.17. У цій справі підставою для прийняття оскаржуваного рішення став акт камеральної перевірки від 29.04.2020 року №1382/24-13-56-03/31561366, яким задокументовано порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України в частині відсутності реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а саме згідно проведеної звірки, між даними податкових декларацій по ПДВ та даними Єдиного реєстру податкових накладних виявлено відхилення за травень, червень 2017 року на загальну суму ПДВ 334435,00 грн.

6.18. Аналізуючи викладене, слід прийти до висновку, що порушення позивачем вчинено у 2017 році, а виявлено 29.04.2020 року.

6.19. Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

6.20. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що позивач не надав заперечень на акт перевірки, а отже рішення за наслідками перевірки, яка документована актом перевірки від 29.04.2020 року №1382/24-13-56-03/31561366, мало бути прийнятим протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки.

6.21. Такий строк мав сплинути до 23.05.2020 року (день набрання чинності Закону України від 16.01.2020 рок №466-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві"), однак відповідач оскаржуване рішення прийняв 25.05.2020 року. У відзиві на позов відповідач будь-яких пояснень щодо цього суду не надав.

6.22. Як зазначалось судом вище, Законом України від 16.01.2020 року №466-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", підрозділ 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктом 73, який визначав для позивача більш сприятливі умови щодо сплати штрафу за відсутність реєстрації податкових накладних у період з 01.01.2017 року по 23.05.2020 року.

Натомість після 23.05.2020 року нормативне урегулювання змінено на менш сприятливе для позивача у цій справі, що слідує з положень статті 120-1 ПК України в чинній редакції.

6.23. Отже, підсумовуючи наведене, слід прийти до висновку, що відповідач, розуміючи зміни, які внесені до ПК України Законом України від 16.01.2020 року №466-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", свідомо прийняв оскаржуване рішення у строк, що перевищує 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, тим самим створивши позивачу менш сприятливі умови щодо сплати штрафу за відсутність реєстрації податкових накладних.

З даного приводу суд зазначає наступне.

6.24. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Рисовський проти України підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

6.25. Також Європейський суд з прав людини у справі Лелас проти Хорватії зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

6.26. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, Ґаші проти Хорватії, Трґо проти Хорватії).

6.27. У практиці ЄСПЛ (рішення "Спорронґ проти Швеції", "Серков проти України", "Щокін проти України") напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання держави у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме:

1) чи є втручання законним;

2) чи має воно на меті "суспільний", "публічний" інтерес;

3) чи є такий захід пропорційним визначеним цілям.

6.28. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Стретч проти Сполученого Королівства наголошує на одній з обов`язкових умов правомірності втручання у здійснення права власності його пропорційності. Відновлення абстрактної законності само по собі не може виправдати втручання.

6.29. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право на ефективний спосіб захисту прав.

6.30. У рішенні у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

6.31. Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

6.32. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

6.33. У постанові від 01.02.2020 у справі №0940/2394/18 Верховний Суд зауважив, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

6.34. З урахуванням наведеного, суд констатує факт порушення відповідачем у спірних правовідносинах вимог принципу належного урядування, що призвело до існування спірного рішення суб`єкта владних повноважень, яке не відповідає вимогам пропорційності, а також вимозі законності станом на час ухвалення такого рішення.

Відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв не добросовісно, чим порушив положення пункту 5 частини 2 статті 2 КАС України та створив умови, які погіршують становище МПП «Кордо».

6.35. Відтак, з метою ефективного захисту прав позивача у межах спірних правовідносин та забезпечення гарантій відновлення таких права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.05.2020 року №.

6.36. При цьому, суд зазначає, що скасування вказаного податкового повідомлення-рішення не призведе до порушення балансу між публічними і приватними інтересами шляхом звільнення позивача від відповідальності за нереєстрацію податкових накладних, адже у такому разі відповідач не позбавлений можливості виконати вимоги пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, прийнявши нове податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкції у розмірі, передбаченому ПК України.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

7.1. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

7.2. Відповідач не довів суду правомірність оскаржуваного рішення, а тому суд скасовує оскаржуване рішення.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

8.1. Позивачем у цій справі платіжним дорученням №4117 від 10.08.2020 року сплачено судовий збір у сумі 2509,00 грн.

8.2. Оскільки у цій справі позов задоволено повністю, суд відповідно до статті 139 КАС України, стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 2509,00 грн на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Малого приватного підприємства "Кордо" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 25.05.2020 року № на суму 167217 (сто шістдесят сім тисяч двісті сімнадцять) грн 50 коп.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь Малого приватного підприємства "Кордо" судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 2509 (дві тисячі п`ятсот дев`ять) грн 00 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Мале приватне підприємство "Кордо" (вул.Калинівська, 13-Б, м.Чернівці,5 8020 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013 )

Суддя О.В. Анісімов