Справа № 640/6310/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6310/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Кармазін О.А. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Служби зовнішньої розвідки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії (бездіяльність) Служби зовнішньої розвідки України:

щодо не включення до Довідки №650 від 26.03.2018р. на ім`я ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, додаткових видів грошового забезпечення - надбавок та доплат, що мають постійний характер, які ОСОБА_1 отримував на день звільнення зі Служби зовнішньої розвідки України та зобов`язати СЗРУ надати до ГУ ПФУ в м. Києві Довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсії, на ім`я Позивача із включенням разом із розміром посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, усіх додаткових видів грошового забезпечення - надбавок та доплат, що мали постійний характер, які ОСОБА_1 отримував на час звільнення з СЗР України, а саме: 1) надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 100% (від пос. окладу, окладу за в/званням та надбавки за вислугу років), 2) надбавка за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15%, 3) надбавка за постійне співробітництво із особами, залученими до участі в розвідувальний та оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі у розмірі 20%, 4) надбавка за знання та використання двох і більше західноєвропейських мов у розмірі 25% від пос.окладу та окладу за в/званням, 5) надбавка за провадження оперативно-розшукової, розвід діяльності чи здійснення контррозвід діяльності та інформаційно-аналітич.забезпеч.орг.держ.вла і опер.-слід діял у розмірі 50%, 6) надбавка за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки (від пос.окладу) у розмірі 70%, 7) премія у розмірі 110% від посадового окладу, інших надбавок та доплат, що виплачується в СЗР України з 01.03.2018 p., зокрема, надбавки за особливості проходження служби (в розмірі до 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років);

визнати протиправними дії (бездіяльність) ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_2 відсоткового рівня основного розміру пенсії з 80% до 70% грошового забезпечення при перерахунку пенсії, неврахування розмірів додаткових видів грошового забезпечення (надбавок та доплат, що мають постійний характер, відповідно до п.2) під час перерахунку пенсії, відтермінування виплат частини підвищення перерахованої пенсії у 2018 та 2019 роках та зобов`язати ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити на підставі нової Довідки СЗР України про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсії (із включенням окрім розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення (надбавок та доплат, що мають постійний характер), перерахунок пенсії та виплату з 1 січня 2018 року перерахованої пенсії у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 80% грошового забезпечення, виходячи з встановленого постановою КМУ №704 розміру посадового окладу - 9400,00 гри., окладу за військове звання - 1480,00 грн., відсоткової надбавки за вислугу років - 5440,00 грн., із включенням до перерахунку усіх надбавок і доплат, в повному обсязі (п.2), щомісячно без відтермінування виплат і без обмеження максимальним розміром;

зобов`язати ГУ Пенсійного фонду України в місті Києві компенсувати ОСОБА_1 різницю між перерахованою таким чином згідно з п.2 і п. 3 пенсією та вже проведеними виплатами з 1 січня 2018 року у відповідності до ст.ст. 1, 2, 3, 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (код ЄДР 42098368; адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) щодо зменшення під час перерахунку з 01.01.2018 основного розміру пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) з 80 % до 70% грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві (код ЄДР 42098368; адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язати здійснити виплату різниці з урахуванням раніше проведених виплат; стягнуто на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (код ЄДР 42098368; адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) 384,20 грн. - частина суми сплаченого судового збору за квитанцією від 09.04.2019 № 10; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що оскільки на час винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку, що обмежували складові грошового забезпечення, втратили чинність, то вимога позивача про зобов`язання Служби зовнішньої розвідки України надати до ГУ ПФУ в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсії, на ім`я ОСОБА_1 із включенням разом із розміром посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, усіх додаткових видів грошового забезпечення - надбавок та доплат, шо мають постійний характер, а саме які ОСОБА_1 отримував на час звільнення з СЗР України є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Представник Служби зовнішньої розвідки України надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що СЗР України не має правових підстав для підготовки та направлення до ГУ ПФУ у м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення позивача з вказаними ним у апеляційній скарзі складовими , адже це суперечить вимогам чинного законодавства.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Станом на 01.05.2013 пенсія ОСОБА_1 була розрахована із загального розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення. Підсумок пенсії з надбавками та виходячи із складових грошового забезпечення складав 8154,35 грн.

З 01.01.2018 розмір пенсії становив 70% сум грошового забезпечення, до якого включено: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років. Всього суми грошового забезпечення склали 16320 грн. Основний розмір пенсії: 70% - 11424,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 11424, з урахуванням попередньої суми пенсії 8338,46 грн. та підвищення 1542,77% (50% від 3085,54 грн.).

Згідно постанови КМУ № 103 підвищення складає 3085,54, з них виплачується поетапно з 01.01.2018 та у період з 01.01.2020 - 100% щомісячно 100% від підвищення - 3085,54 грн.

З 01.01.2019 врахована сума грошового забезпечення 16320 грн. Основний розмір пенсії 70% - 11424 грн. Підсумок пенсії з надбавками: 11424 грн. з урахуванням попередньої суми пенсії 8338,46 2314,16 (75% від 3085,54) - 10652,62 грн.

У свою чергу, перерахунки проводились на підставі довідки Служби зовнішньої розвідки України від 26.03.2018 № 650, складеною на підставі постанов КМ України № 704, № 103 та з визначенням посадового окладу: 9400 грн., оклад за військовим званням 1480 грн., надбавка за вислугу років 5444,00 грн., всього - 16320 грн.

У зверненні до ГУ ПФУ у м. Києві від 18.02.2019 позивач просив провести перерахунок пенсії виходячи з 80% сум грошового забезпечення та врахувати додаткові види грошового забезпечення.

У листі ГУ ПФУ у м. Києві від 05.03.2019 № 46629/02/Т-2262/1 йдеться про фактичні та нормативні підстави перерахунку пенсії, не погоджуючись з яким позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, мотивував своє рішення тим, шо у суду відсутні підстави для висновку щодо протиправності видачі СЗР України вищезгаданої довідки із сумами грошового забезпечення, у ній зазначеними, та суд не вбачає підстав для висновку про необхідність зазначення у тій довідці, на дату її видачі, додаткових сум грошового забезпечення, визначених до прийняття Постанови № 103, оскільки існували нормативні обмеження, які втратили чинність лише з 05.03.2019.

Надаючи правову оцінку обставинам справи в цій частині, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Окрім того, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з вимогами пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.

Таким чином, судом встановлено, що положеннями профільного нормативно-правового акту передбачено, що пенсії обчислюються із вираховуванням як посадових окладів, так і додаткових видів грошового забезпечення. Аналогічні за змістом положення містяться і в підзаконних нормативно-правових актах.

За правилами частини 18 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Пунктами 1 та 2 постанови № 103 від 21 лютого 2018 року постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у такому розмірі: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Також, пункт 5 Порядку №45 від 13 лютого 2008 року викладено в новій редакції постановою №103 від 21 лютого 2018 року. Відповідно до нової редакції не передбачено можливість врахування додаткових видів грошового забезпечення при проведенні перерахунку розміру пенсії.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року по справі №826/3858/18 задоволено позов ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України та визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року набрало законної сили 05 березня 2019 року.

Отже, станом на час вирішення даної справи пункт 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є нечинними.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимога позивача про зобов`язання Служби зовнішньої розвідки України надати до ГУ ПФУ в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсії із включенням разом із розміром посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, усіх додаткових видів грошового забезпечення - надбавок та доплат, шо мають постійний характер, а саме які ОСОБА_1 отримував на час звільнення з СЗР України є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з статтею 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Конституційний Суд України у рішенні №7-рп/2004 від 17 березня 2004 року у справі за конституційним поданням 45 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин 3, 4 статті 59 Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік" (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів) вказав, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба в Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

В рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини 7 статті 43, першого речення частини 1 статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Конституційний Суд України зафіксовано, що норми-принципи частини 5 статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Статтею 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Суд вважає не обґрунтованою позицію відповідачів відносно того, що права військовослужбовців належним чином захищені при виключенні під час проведення перерахунку розмірів пенсій законодавчо закріплених додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при первинному розрахунку розміру пенсії.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2014 року по справі "Суханов та Ільченко проти України" (Заяви № 68385/10 та 71378/10) Суд зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (див. рішення у справі "Хонякіна проти Грузії" (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, п. 72, від 19 червня 2012 року).

Натомість, не врахування при перерахунку розміру пенсії щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які були враховані під час нарахування особі пенсії, очевидно порушує право власності позивача, в розумінні положень статті1 Протоколу №1 до Конвенції.

Зазначені позивачем додаткові види грошового забезпечення були встановлені постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07 листопада 2007 року, передбачені положеннями і постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", і Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року.

Отже, зазначені позивачем щомісячні додаткові види грошового забезпечення носять постійний характер, а тому відповідно до частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб" підлягають обов`язковому включенню до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії призначеної відповідно до названого Закону.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16 вересня 2015 року по справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Окрім того, частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Служби зовнішньої розвідки України скласти, оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 100% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15%; надбавки за постійне співробітництво із особами, залученими до участі в розвідувальний та оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі у розмірі 20%; надбавки за знання та використання двох і більше західноєвропейських мов у розмірі 25% від посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавки за провадження оперативно-розшукової, розвід діяльності чи здійснення контррозвід. діяльності та інформаційно-аналітич.забезпеч.орг.держ.влади і опер.-слід діял у розмірі 50%; надбавки за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки (від пос.окладу) у розмірі 70%; премії у розмірі 110% від посадового окладу, інших надбавок та доплат, що виплачується в СЗР України з 01.03.2018 p., зокрема, надбавки за особливості проходження служби (в розмірі до 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), та прийняти в цій частині нове рішення, яким дані позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати Служби зовнішньої розвідки України скласти, оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 100% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15%; надбавки за постійне співробітництво із особами, залученими до участі в розвідувальний та оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі у розмірі 20%; надбавки за знання та використання двох і більше західноєвропейських мов у розмірі 25% від посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавки за провадження оперативно-розшукової, розвід діяльності чи здійснення контррозвід. діяльності та інформаційно-аналітич.забезпеч.орг.держ.влади і опер.-слід діял у розмірі 50%; надбавки за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки (від пос.окладу) у розмірі 70%; премії у розмірі 110% від посадового окладу, інших надбавок та доплат, що виплачується в СЗР України з 01.03.2018 p., зокрема, надбавки за особливості проходження служби (в розмірі до 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років).

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.