Справа № 640/18759/19
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року м. Київ № 640/18759/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу"
до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Державне підприємство «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» (далі - позивач та/або ДП «ЦСЕНСМ») з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі - відповідач та/або ГУ ДПС у м. Києві/контролюючий орган) та просить суд:

- скасувати висновки акту від 02.05.2019 року №281/26-15-14-01-05/37884028 про результати документальної планової виїзної перевірки Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 рік, складений Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві, в частині визначення розміру зобов`язань Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» з податку на додану вартість, нарахованих штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату податку на додану вартість;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.05.2019 року №0105, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.05.2019 року №0105, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.05.2019 року №0105, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що документальна планова виїзна перевірка Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» проведена з порушенням строків такої перевірки, з повідомленням про перевірку з порушенням строків встановлених Податковим кодексом України. Також позивач вказує про хибність висновків акту перевірки з посиланням на окремі твердження зафіксовані в акті перевірки від 02.05.2019 року №281/26-15-14-01-05/37884028, зокрема на те, що контролюючим органом при перевірці не враховані операції та звітні документи, а також не здійснено заходів по їх отриманню при перевірці діяльності Благовіщенської, Донецької, Рівненської та Черкаської філії ДП «ЦСЕНСМ».

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та стверджує про правомірність прийнятих ним рішень.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом звертає увагу на наступне.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 рік, валютного за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 рік, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 рік, за наслідком якої складено акт перевірки від 02.05.2019 року №281/26-15-14-01-05/37884028.

У висновках акту перевірки від 02.05.2019 року №281/26-15-14-01-05/37884028 вказано, серед іншого, про наступні порушення:

- підпункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 статті 201, абзацу 2 пункту 188.1 статті 188, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в загальній сумі 406 442 грн. в тому числі: лютий 2017 на суму 32 292 грн., березень 2017 р. на суму 9 609 грн., квітень 2017 на суму 6 089 грн., травень 2017 на суму 1 502 грн.. червень 2017 на суму 1 839 грн., липень 2017 на суму 881 грн., серпень 2017 на суму 20 037 грн., вересень 2017 на суму 1 228 грн., жовтень 2017 на суму 4 164 грн., листопад 2017 р. на суму 1 561 грн., грудень 2017 па суму 5 грн., лютий 2018 на суму 239 грн., липень 2018 на суму 727 грн., серпень 2018 р. на суму 9 300 грн., вересень 2018 р. на суму 43 359 грн., жовтень 2018 на суму 468 грн., листопад 2018 на суму 273 142 грн., завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в загальній сумі 32 264 грн. в тому числі: за лютий 2016 на суму 610 грн., березень 2016 на суму 4691 грн., квітень 2016 на суму 3582 грн., травень 2016 на суму 203 грн., за червень 2016 на суму 1595 грн., липень 2016 на суму 545 грн., серпень 2016 на суму 18097 грн., вересень 2016 року - 2934 грн., листопад 2016 на суму 6 гривень.

- абзацу 2 пункту 188.1 статті 188, пункту 1968.5 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість (скорочена декларація ПДВ) в загальній сумі 5740 грн. в т.ч.: березень 2016 року 152 грн., квітень 2016 року 1135 грн., травень 2016 року 586 грн., червень 2016 року 1074 грн., липень 2016 року 984 грн., вересень 2016 року 749 грн., жовтень 2016 року 831 грн., листопад 2016 року 229 гривень.

- пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, не зареєстровані податкові накладні в установлений термін в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки позивачем подано заперечення.

За наслідком розгляду заперечень Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві листом від 23.05.2019 року №96663/10/26-15-14-01-05 повідомило ДП «ЦСЕНСМ» про викладення акту перевірки від 02.05.2019 року №281/26-15-14-01-05/37884028 в наступній редакції (щодо порушень, які є предметом розгляду даної адміністративної справи):

- пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 статті 201, абзацу 2 пункту 188.1 статті 188, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в загальній сумі 406 442 грн., в тому числі: лютий 2017 на суму 32 292 грн., березень 2017 на суму 9 609 грн., квітень 2017 на суму 6 089 грн., травень 2017 на суму 1 502 грн., червень 2017 на суму 1 839 грн., липень 2017 на суму 881 грн., серпень 2017 на суму 20 037 грн., вересень 2017 на суму 1 228 грн., жовтень на суму 4 164 грн., листопад 2017 р. на суму 1 561 грн., грудень 2017 на суму 5 грн., лютий 2018 на суму 239 грн., липень 2018 на суму 727 грн., серпень на суму 9 300 грн., вересень 2018 р. на суму 43 359 грн., жовтень 2018 на суму 468 грн., листопад 2018 на суму 273 142 грн., завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в загальній сумі 32 264 грн. в тому числі: за лютий 2016 на суму 610 грн., березень 2016 на суму 4691 грн., квітень 2016 на суму 3582 грн., травень на суму 203 грн., за червень 2016 на суму 1595 грн., липень 2016 на суму 545 грн., серпень 2016 на суму 18097 грн., вересень 2016 2934 грн., листопад 2016 на суму 6 гривень;

- абзацу 2 пункту 188.1 статті 188, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість (скорочена декларація ПДВ) в загальній сумі 5740 грн. в т.ч.: березень 2016 року 152 грн., квітень 2016 року 1135 грн., травень 2016 року 586 грн., червень 2016 року 1074 грн., липень 2016 року 984 грн., вересень 2016 року 749 грн., жовтень 2016 року 831 грн., листопад 2016 року 229 гривень;

- пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, не зареєстровані податкові накладні в установлений термін в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тут і надалі разом висновки акту перевірки, в частині порушень, які покладені в основу оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень.

28.05.2019 Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення №0105, яким ДП «ЦСЕНСМ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковими зобов`язаннями у розмірі 397 531 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 99 383 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №1);

- податкове повідомлення-рішення №0105, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 199 392, 98 грн. за відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 398 785, 96 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №2);

- податкове повідомлення-рішення №0105, яким ДП «ЦСЕНСМ» зменшено суму від`ємного значення з податку податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за травень 2016 року - 203 грн.; за червень 2016 року - 1798 грн.; за липень 2016 року - 2343 грн.; за серпень 2016 року - 20440 грн.; за вересень 2016 року - 23375 грн.; за жовтень 2016 року - 23375 грн.; за листопад 2016 року - 23381 грн.; за грудень 2016 року - 23381 грн.; за січень 2017 року - 23381 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №3).

Тут і надалі разом спірні та/або оскаржувані рішення.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 08.08.2019 року №38208/6/99-99-11-04-01-25 скаргу позивача на спірні рішення залишено без задоволення, а останні - без змін.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

У відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до положень підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пунктом 77.1 статті 77 ПК України визначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

У відповідності до пункту 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (п. 77.6 ст. 76 ПК України).

Разом з тим, строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу (п. 77.7 ст. 77 ПК України).

Так, згідно пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно із пунктом 82.1 статті 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Так, позивач стверджує, що про початок документальної планової виїзної перевірки його повідомлено 18.03.2019 року, тобто за 8 днів до її початку. Суд не приймає зазначені доводи, оскільки доказів на підтвердження даного аргументу позивачем не надано.

Разом з тим, суд акцентує увагу на тому, що наданий ДП «ЦСЕНСМ» лист від 24.04.2019 року №28 стосується перевірки Оденської філії ДП «ЦСЕНСМ», лист від 24.04.2019 року №19/15.3-130/19 стосується перевірки Харківської філії ДП «ЦСЕНСМ», лист вих. №36 від 23.04.209 року стосується Черкаської філії ДП «ЦСЕНСМ», лист від 24.04.2019 року №124 стосується Волинської філії ДП «ЦСЕНСМ». Тобто, дані листи стосуються перевірки філій позивача, а не його самого, які, в свою чергу, здійснювались на підставі різних наказів та й відповідно повідомлень про початок такої перевірки.

Також матеріали адміністративної справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження порушення контролюючим органом строків проведення документальної планової виїзної перевірки ДП «ЦСЕНСМ». Наданий витяг із журналу реєстрації також стосується філії ДП «ЦСЕНСМ», а не його безпосередньо. У даному витязі вказані інші прізвища перевіряючих, а ніж ті, які зафіксовані в акті перевірки.

Додатково суд звертає увагу, що позивачем не надано жодних пояснень щодо невикористання права на не допуск контролюючого органу до перевірки, якщо він вважав наявними порушення щодо повідомлення про її проведення.

Між тим, суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази, які б давали можливість дійти до об`єктивного висновку про порушення контролюючим органом строків повідомлення та строків проведення документальної планової виїзної перевірки ДП «ЦСЕНСМ».

За таких обставини, суд вважає такі доводи позивача необґрунтованими та такими, що не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Таким чином, суд вважає за необхідне надати оцінку позовним вимогам позивача по суті.

Вирішуючи позовні вимоги в частині скасування висновків акту від 02.05.2019 року №281/26-15-14-01-05/37884028 про результати документальної планової виїзної перевірки Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 рік, складений Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві, в частині визначення розміру зобов`язань Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» з податку на додану вартість, нарахованих штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату податку на додану вартість суд зверне увагу на наступне.

У відповідності до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 86.3 статті 86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

Згідно із пунктом 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Між тим, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Аналіз зазначеного дає суду підстави дійти до висновку, що акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 19.06.2020 року у справі №140/388/19.

З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням суд вкаже наступне.

Висновки, які стали підставою для прийняття спірних рішень, зафіксовані в розділі 3.1.2.2 акту перевірки від 02.05.2019 року №281/26-15-14-01-05/37884028 (арк. акту перевірки 55-72).

Як зазначено на 56 аркуші акту перевірки від 02.05.2019 року №281/26-15-14-01-05/37884028 (далі - акт перевірки) проведено перевірку відображеного показника за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 в сумі 53 501 137 грн. на підставі таких документів: договори купівлі-продажу товарів, видаткові накладні, виписки банку, податкові накладні, реєстри виданих податкових накладних, оборотно-сальдові відомості, аналізи та картки рахунків 70 «Доходи від реалізації», 36 «Розрахунки з покупцями та замовниками», 37 «Розрахунки з різними дебіторами», 64 «Розрахунки за податками й платежами», 31 «Рахунки в банках», тощо встановлено заниження задекларованих показників у рядку 1 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20%, крім імпорту товарів» на загальну суму 273 142 грн. в тому числі по періодам за листопад 2018 року в сумі 273142 грн., а саме:

1) Полтавська філія Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» веде податковий облік виданих податкових накладних шляхом включення їх в реєстр виданих податкових накладних. Підсумкові суми податкових зобов`язань за кожен місяць передаються до головного підприємства ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріал» для формування податкових зобов`язань в цілому по головному підприємству.

За період з 01.01.2016 по 31.12.2018 Полтавською філією ДП «ЦСЕНСМ» задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 5 263 566 грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено не включення до складу реєстру виданих податкових накладних у 2018 році суми податкового зобов`язання з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Агросмарт холдинг» на суму 273 142 грн., а саме у листопаді 2018 року на суму 273142 грн.

За даними АІС «Податковий блок» та Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань у разі постачання товарів/послуг з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата зарахування таких коштів на банківський рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якій іншій формі, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов`язаннями перед бюджетом (п. 187.7 статті 187 ПК України).

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Враховуючи наведене, суд погоджується з висновком контролюючого органу про порушення Полтавською філією ДП «ЦСЕНСМ» вимоги пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 статті 201 ПК України в зв"язку з чим занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість, в результаті відсутності реєстрації податкової накладної в установлений термін в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 273141,61 грн., а саме у листопаді 2018 року на суму 273142 грн. Вказане порушення включено як і до спірного рішення №1, так і до спірного рішення №2.

Суд акцентує увагу на тому, що ДП «ЦСЕНСМ» не надано жодних належних та достатніх доказів на спростування зазначеного, як і не наведено у позовній заяві жодного правого обгрунтування на підтвердження відсутності такого порушення.

Окрім цього на сторінці 61 акту перевірки вказано, що перевіркою відображених у рядку 4 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (далі - Кодекс)» показників за перевіряємий період у загальній сумі 29 864 грн. встановлено, що на формування цих показників мали вплив здійснення операцій із повернення попередніх оплат за послуги, коригування сум проданих товарів.

Проведено перевірку відображеного показника за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 в сумі 29 864 грн. на підставі таких документів: договори про фінансово-господарську діяльність, банківські виписки, податкові накладні, реєстри виданих податкових накладних, розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних, та інші встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 4 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (далі - Кодекс)» на загальну суму 133300 грн. в тому числі по періодам: за лютий на суму 610,41 грн., березень 2016 на суму 4691 гри., квітень 2016 на суму 3582 грн., травень 2016 на суму 203 гри., за червень 2016 на суму 1595 грн., липень 2016 на суму 545 грн., серпень 2016 на суму 18097 грн., вересень 2016 2934 грн., листопад 2016 на суму 6 грн., лютий 2017 на суму 28 грн., березень 2017 р. на суму 9609 грн., квітень 2017 на суму 6089 грн., травень 2017 на суму 1502 грн., червень 2017 на суму 1839 грн., липень 2017 на суму 881 грн., серпень 2017 на суму 20037 грн., вересень 2017 на суму 1228 грн., жовтень на суму 4164 грн., листопад 2017 р. на суму 1561 грн., грудень 2017 на суму 5 грн., лютий 2018 на суму 239 грн., липень 2018 на суму 727,27 грн., серпень 2018 р. на суму 9300 гри., вересень 2018 р. на суму 43359 грн.. жовтень 2018 на суму 468 грн.

Одеська філія ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» не зареєстроване та не являється платником податку на додану вартість та не подає за місцем основної реєстрації податкову звітність по податку на додану вартість. Однак, Філія має розрахункові рахунки, окремий баланс, здійснює господарську діяльність пов`язану з вирощуванням сільськогосподарської продукції, веде бухгалтерський облік на підставі первинних документів, які складає від імені Підприємства (договорів, додаткових угод, видаткових накладних, актів виконаних робіт, актів прийняття передачі, виписок банків, касових ордерів, чеків, товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, документів на право власності та користування, інше).

В періоді, що перевірявся Філією за результатами власної діяльності надавались на адресу Підприємства реєстри отриманих та виданих податкових накладних, в яких формувались показники податкових зобов`язань та податкового кредиту за 2016-2018 роки.

Перевіркою показників задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено заниження податкових зобов`язань на загальну суму 17 208 грн., у тому числі:

- скорочена декларація ПДВ в загальній сумі 5740 грн. в т.ч.: березень 2016 року 152 грн.. квітень 2016 року 1135 грн., травень 2016 року 586 грн., червень 2016 року 1074 грн., липень 2016 року 984 грн., вересень 2016 року 749 грн., жовтень 2016 року 831 грн., листопад 2016 року 229 гривень;

- основна декларація з ПДВ в сумі 11468 гри. в т.ч.: березень 2017 року 104 грн., квітень 2017 року 875 грн., травень 2017 року 1502 гри., червень 2017 року 1297 грн., липень 2017 року 881 грн., серпень 2017 року 653 гри., жовтень 2017 року 4164 грн., листопад 2017 року 1524 грн., жовтень 2018 року 468 грн.

Перевіркою встановлено, що в періоді, який перевірявся, Одеська філія ДП «ЦСЕНСМ» проводила списання паливно-мастильних матеріалів по власним транспортним засобам згідно лімітно-забірних карток, заправочних відомостей, облікових листів тракториста-машиніста, актів списання пального.

Технічне обслуговування та придбання паливно-мастильних матеріалів для їх заправляння здійснювалось за кошти підприємства. Дані паливно-мастильні матеріали акумулювались на бухгалтерському рахунку 203 «Паливо» та списувались (використовувались) при виробництві сільськогосподарської продукції (рахунок 23 «Виробництво»). В бухгалтерському обліку складались наступні проводки; Дт 203 «Паливо» - Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; Дт 23 «Виробництво» - Кт 203 «Паливо»; Дт'27 «Продукція сільськогосподарського виробництва» - Кт 23 «Виробництво»; Дт 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» - Кт 27 «Продукція сільськогосподарського виробництва». Суми ПДВ по придбаним паливно-мастильним матеріалам відносились до складу податкового кредиту у звітах, що надавались на адресу головного підприємства.

Як вказано в акті перевірки, в ході детального аналізу господарської діяльності Одеської філії ДП «ЦСЕНСМ», а саме перевірки наявних підтверджуючих документів використання автомобілів, та списаного на них паливо-мастильних матеріалів під час їх експлуатації, встановлено, що облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку робочого часу. Документальною перевіркою лімітно-забірних карток, заправних відомостей, облікових листів тракториста-машиніста, актів списання пального та інших первинних документів встановлено списання паливо-мастильних матеріалів в 2016-2018 роках по працівникам, які пересувались на транспортних засобах у вихідні та святкові дні на загальну суму 86041 грн.

Згідно наданих до перевірки табелів обліку робочого часу встановлено, що працівники підприємства у вихідні дні (в дні отримання ПММ) не відмічались. До перевірки Філією не надавались накази (інші документи), що свідчили б про те, що вихідні дні, в які працівники отримували вищевказане пальне являлись робочими, а робітники здійснювали дії від імені та за дорученням підприємства. Враховуючи вищевикладене, контролюючий орган дійшов до висновку, що Одеською філією ДП «ЦСЕНСМ» списані паливно-мастильні матеріали використання яких у власній господарській діяльності не доведено.

Згідно із підпунктом г) пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Враховуючи наведене суд погоджується з висновком контролюючого органу, що в порушення підпункту г пункту 198.5 статті 195 ПК України Одеською філією ДП «ЦСЕНСМ» встановлено заниження податкових зобов`язань в звітах зобов`язань та податкового кредиту, що надавались на адресу Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на загальну суму 17 208 грн., у т. ч.: березень 2016 року 152 грн., квітень 2016 року 1135 гри., травень 2016 року 586 грн., червень 2016 року 1074 грн., липень 2016 року 984 грн., вересень 2016 року 749 грн., жовтень 2016 року 831 грн.. листопад 2016 року 229 грн., березень 2017 року 104 грн., квітень 2017 року 875 грн., травень 2017 року 1502 грн., червень 2017 року 1297 грн., липень 2017 року 881 грн., серпень 2017 року 653 грн., жовтень 2017 року 4164 грн., листопад 2017 року 1524 грн., жовтень 2018 року 468 грн.

При цьому, жодних доказів на спростування наведеного позивачем до суду не надано, як і не наведено заперечень щодо вказаного у позовній заяві.

В той же час, в акті перевірки вказано, що з 01.01.2016 по 31.12.2018 Волинська філія державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи і садивного матеріалу» (код 38104176) не була зареєстрована платником податку на додану вартість. При цьому, платником податку на додану вартість є Головне підприємство ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу».

Під час перевірки надіслано запит щодо надання інформації №12575/10/03-20-14-03- 09 від 12.04.2019 року на Головне управління Статистики у Волинській області згідно отриманої відповіді №18460/10 від 18.04.2019 року. Проведено аналіз цін реалізації окремих сільськогосподарських культур за цінами нижчими ніж звичайні.

Згідно підпункту 14.1.7 пункту 14.1 статті 14 ПК України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Між тим, у підпункту 14.1.129 пункту 14.1 статті 14 ПК України вказано, що ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Відповідно до абзацу 2 пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін.

Як вказано в акті перевірки за результатами здійсненого перерахунку ціни реалізації окремих сільськогосподарських культур до рівня звичайної (ринкової) ціни визначено Волинською філією «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», встановлено порушення абзацу 2 пункту 188.1 статті 188 ПК України, а саме заниження бази оподаткування з податку на додану вартість на суму 119410,18 грн., що призвело до заниження податкових зобов`язань а саме за лютий 2016 на суму 610,41 грн., березень 2016 на суму 4691,05 грн., квітень 2016 на суму 3582,26грн., травень 2016р. на суму 202,80 грн., за червень 2016 р. на суму 1595,42 грн., липень 2016 р. на суму 545,01 грн., серпень 2016 р. на суму 18097,32 грн., вересень 2016 р. 511,71 грн., листопад 2016 р. на суму 5,66 грн., лютий 2017 р. на суму 27,95 грн., березень 2017 р. на суму 9505,0 грн., квітень 2017 р. на суму 5214,33 грн., червень 2017 р. на суму 541,79 грн., серпень 2017 р. на суму 19384,05 грн., вересень 2017 р. на суму 1227,98 грн., листопад 2017 р. на суму 37,39 грн., грудень 2017 р. на суму 5,15 грн., лютий 2018 р. на суму 239,28 гри., липень 2018 р. на суму 727,27 грн., серпень 2018 р. на суму 9299,76 грн., вересень 2018 р. на суму 43358,53 грн.

Враховуючи зазначене, контролюючий орган вважає, що звичайна ціна відповідає рівню ринкової. При цьому, ринкова ціна вважається ціна, яка укладена між постачальником та покупцем, які є взаємно незалежні та володіють достатньою інформацією про товари.

В той же час, позивач обґрунтовуючи хибність висновку контролюючого органу в цій частині стверджує, що такий підхід не враховує якісні показники конкретної партії продукції, а довідка органу статистики щодо цін на аналогічну продукцію не є належним доказом заниження бази оподаткування.

Суд аналізуючи дані твердження позивача звертає увагу, що на їх обгрунтування не надано жодних належних та достатніх доказів (договори поставки, характеристики продукції тощо). Тобто, стверджуючи про хибність висновків відповідача Державне підприємство «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» не надає жодних доказів на підтвердження зазначеного.

Таким чином, на думку суду, висновок контролюючого органу щодо встановленого заниження податкових зобов`язань в звітах зобов`язань та податкового кредиту, що надавались на адресу позивача на загальну суму 119410,18 грн., зафіксований на сторінці 67 акту перевірки не спростований ДП «ЦСЕНСМ».

Також, як слідує зі змісту акту перевірки перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань суми яких передано на головне підприємство, за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено їх заниження всього на загальну суму 2442 грн., в тому числі за вересень 2016 року на суму 2422 (загальна декларація).

Перевіркою достовірності переданих на головне підприємство ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» (код - 37884028) показників податкових зобов`язань за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 в сумі 12 398 467 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій із реалізації сільськогосподарської продукції.

Проведено перевірку переданих на ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» показників податкових зобов`язань за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року в сумі 12 398 467 грн. на підставі таких документів: реєстрів виданих податкових накладних, податкових накладних, розрахунків коригування до них, регістрів синтетичного та аналітичного обліку по рахунках 31, 30, 27, 36, 70, банківських, касових документів, первинних бухгалтерських документів з продажу товарів, встановлено їх заниження всього на загальну суму 2422 грн., в т.ч. за вересень 2016 року на суму 2422 грн.

В акті перевірки зафіксовано, що в перевіряємому періоді Кіровоградською філією ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» за результатами обстеження посівів в вересні 2016 року виявлено загибель посівів кукурудзи на площі 37,7 га., що підтверджується актом обстеження земельної ділянки поле №6.1 посів кукурудзи від 02.09.2016р., в якому зазначено: «Аналізуючи стан посівів вважаємо, що посів кукурудзи поля №6.1 (Білозірський 295 СВ) на обстеженій земельній ділянці загальною площею 37,7 га. підлягає списанню».

Відповідно до бухгалтерської довідки встановлено, що підприємством на вирощування зазначеної кукурудзи, яка в подальшому загинула, списано матеріальних цінностей всього на суму 12110 грн., в т.ч. посівного матеріалу на суму 6515 грн., засобів захисту рослин суму 2573 грн., паливно-мастильних матеріалів на суму 3022 грн.

Контролюючий орган дійшов до висновку, що у разі списання загиблих посівів витрати на їх вирощування не можуть вважатися такими, що пов`язані з господарською діяльністю сільгосппідприємства. Тому, в податковому періоді, коли відбувається таке списання, сільгосппідприємству слід відповідно до пункту 198.5 статі 198 ПК України нарахувати податкові зобов`язання за товарами, які були придбані для вирощування загиблих посівів та ПДВ із вартості яких було включено до податкового кредиту.

Якщо виявлено загибель посівів, то, сільгосппідприємство вже не зможе їх використати в господарській діяльності (наприклад, продати чи використати у господарській діяльності у будь-який інший спосіб). Отже, витрати, понесені на їх виробництво, також не можуть вважатися такими, що пов`язані з господарською діяльністю. Тому, в податковому періоді, коли виявлено псування (оформлено акт на списання), сільгосппідприємство повинно нарахувати податкові зобов`язання на вартість товарів, які були використані при виробництві такої продукції та за якими було сформовано податковий кредит. Це нарахування здійснюється шляхом оформлення податкової накладної (умовне постачання).

Отже, відповідач вважає, що у податковому періоді, коли загинули посіви (оформлено відповідний акт) товариство має скласти податкову накладну на «умовний продаж» товарів (послуг), які були придбані для таких посівів та за якими було сформовано податковий кредит, адже такі витрати вже не можуть вважатися використаними в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

З урахуванням наведеного, ГУ ДФС у місті Києві вважає, що внаслідок не нарахування відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України податкових зобов`язань з ПДВ на вартість витратних матеріалів Кіровоградською філією ДІІ «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» занижено базу оподаткування з податку на додану вартість за вересень 2016 року на 12110 грн.(без ПДВ), що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ за вересень 2016 року в сумі 2422 грн. (12110*20%).

Підсумовуючи контролюючий орган вважає, що позивачем на порушення пункту 198.5 статті 198 ПК України не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ на вартість матеріальних витрат (посівного матеріалу, мінеральних добрив, паливно-мастильних матеріалів) використаних на вирощування кукурудзи, яка загинула, в результаті чого занижено податкові зобов`язання за вересень 2016 року в сумі 2422 грн. (загальна декларація).

Суд наголошує, що Державне підприємство «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» заперечень щодо вказаних обставин у позовній заяві не наводить.

Підсумовуючи вказане в сукупності, суд погоджується зі висновком відповідача про заниження позивачем податку на додану вартість в загальній сумі 406 442 грн., в тому числі: лютий 2017 на суму 32 292 грн., березень 2017 р. на суму 9 609 грн., квітень 2017 на суму 6 089 грн., травень 2017 на суму 1 502 грн., червень 2017 на суму 1 839 грн., липень 2017 на суму 881 грн., серпень 2017 на суму 20 037 грн., вересень 2017 на суму 1 228 грн., жовтень 2017 на суму 4 164 грн., листопад 2017 р. на суму 1 561 грн., грудень 2017 на суму 5 грн., лютий 2018 на суму 239 гри., липень 2018 на суму 727 грн., серпень 2018 р. на суму 9 300 грн., вересень 2018 р. на суму 43 359 грн., жовтень 2018 на суму 468 грн., листопад 2018 на суму 273 142 грн.; встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в загальній сумі 32 264 грн. в тому числі: за лютий 2016 на суму 610 грн., березень 2016 на суму 4691 грн., квітень 2016 на суму 3582 грн., травень 2016 на суму 203 грн., за червень 2016 на суму 1595 грн., липень 2016 на суму 545 грн., серпень 2016 на суму 18097 гри., вересень 2016 2934 гри., листопад 2016 на суму 6 гривень.

За таких обставин, спірні рішення №1, 3 прийняті відповідачем в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень. Доказів зворотного матеріли адміністративної справи не містять. При цьому, суд наголошує, що оцінка спірним рішенням надана в межах позовної заяви, з урахуванням обставин та фактів, зафіксованих в акті перевірки та наданих сторонами документів.

Оцінюючи правомірність прийнятого ГУ ДФС у м. Києві оскаржуваного рішення №2 суд зверне увагу на наступне.

Підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

У відповідності до пункту 187.5 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

В свою чергу, пунктом 1201.1 статті 1201.1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Аналіз зазначеного дає суду підстави дійти висновку, що платник податків зобов`язаний на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При цьому, у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що підставою для прийняття спірного рішення №2 були обставини не включення Полтавською філією ДП «ЦСЕНСМ» до складу реєстру виданих податкових накладних у 2018 році суму податкового зобов`язання з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Агросмарт холдинг» на суму 273 142 грн., а саме у листопаді 2018 року на суму 273142 грн.

В акті перевірки зафіксовано порушення встановлених термінів реєстрації податкових накладних на загальну суму 3836,40 грн. Чернівецькою філією ДП «ЦСЕНСМ», відсутність реєстрації податкових накладних у строки встановлені ПК України Волинською філією ДП «ЦСЕНСМ» на загальну суму 119410,18 грн., відсутність реєстрації податкових накладних у строки встановлені ПК України Одеською філією ДП «ЦСЕНСМ» на загальну суму 17 208 грн., відсутність реєстрації податкових накладних у строки встановлені ПК України Кіровоградською філією ДП «ЦСЕНСМ» на загальну суму 2442 грн., та встановлені встановлено зареєстровані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням установлених термінів реєстрації ДП «ЦСЕНСМ» на загальну суму 12892,84 грн. (аркуш 70-73 акту перевірки).

Разом з цим, оскаржуючи спірне рішення №2 Державне підприємство «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» не надано до суду жодних належних та достатніх доказів на спростування наявності такого порушення.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд наголошує, що позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не надано жодних належних та достатніх доказів на спростування висновків акту перевірки від 02.05.2019 року №281/26-15-14-01-05/37884028 та як наслідок, відсутність порушень як таких.

При цьому, деякі доводи ДП «ЦСЕНСМ», а саме посилання на 19, 39, 92 аркуш акту перевірки від 02.05.2019 року №281/26-15-14-01-05/37884028 суд не бере до уваги, оскільки такі посилання не спростовують висновки відповідача в частині визначених йому податкових зобов`язань та не підтверджує відсутність допущених позивачем порушень, оцінка яким надана судом вище.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відповідність спірних рішень критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, що, в свою чергу, зумовлює відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, відсутні підстави для стягнення на користь позивача понесених ним витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, б. 8, ) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева