Справа № 540/2128/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2128/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 22.05.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;

- зобов`язати відповідача відкоригувати дані системи обліку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивача з врахуванням поданого звіту від 30.03.2018.

Ухвалою від 11.08.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи, судове засідання призначене на 03.09.2020 р. о 10:00 год.

Ухвалою від 31.08.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про залишення позовної заяви без розгляду.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи позивач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань до суду не подавав.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у період з 01.01.2014 до 30.09.2014 перебував на спрощеній системі оподаткування, з 01.10.2014 до 31.12.2014 на загальній системі оподаткування. Позивач зазначає, що ним було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік, проте дані були помилково внесені до таблиці № 1. Тому, відбулося задвоєння нарахування ЄСВ, та в результаті несвоєчасної сплати зазначеного грошового зобов`язання позивачу було надіслано вимогу про сплату боргу у сумі 3762,15 грн. З метою виправлення допущеної помилки, позивач 30.03.2018 подав відповідачу новий звіт за 2014 рік та заяву, в якій просив вважати попередній звіт за 2014 рік недійсним. Позивач зауважує, що ним своєчасно було подано звіт та своєчасно сплачено ЄСВ, відтак спірне рішення є протиправним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Просить задовольнити позов повністю.

У відзиві відповідач не погоджуються із доводами, викладеними у позовній заяві, посилаючись на наступне. У зв`язку з несплатою позивачем самостійно визначених у поданому звіті від 26.01.2015 за звітний 2014 рік зобов`язань, контролюючим органом було направлено вимогу від 20.03.2018 № Ф-1292-23 про сплату боргу (недоїмки) у сумі 3762,15 грн. Позивач зазначену вимогу не оскаржував, натомість самостійно сплатив визначені зобов`язання. Проте, визначені зобов`язання за 2014 рік позивачем сплачені несвоєчасно, що і стало підставою застосування штрафних санкцій. Разом з цим відповідач відмічає, що направлений повторний звіт та лист не може скасувати попередньо поданий звіт за 2014 рік, а тим більше скасувати нарахування, які були самостійно визначені та сплачені позивачем. Отже, суми самостійно визначеної бази нарахування єдиного внеску фізичними особами підприємцями, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування підлягає сплаті та не можуть бути відкориговані шляхом подання нового звіту за той самий період. Відповідач зауважує, що поданий позивачем 26.01.2015 звіт за 2014 рік прийнятий контролюючим органом, та є чинним, а зобов`язання самостійно сплачені позивачем. У зв`язку із зазначеним, чинним законодавством не передбачена можливість здійснювати коригування самостійно задекларованих показників звітності з ЄСВ, відтак рішення про застосування штрафних санкцій є правомірним та не підлягає скасуванню. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд розглядає дану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 04.04.2005 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

07.11.2014 ФОП ОСОБА_1 подав податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за І-ІІІ квартал 2014 року.

26.01.2015 ФОП ОСОБА_1 подав податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за ІVквартал 2014 року.

26.01.2015 ФОП ОСОБА_1 подав до податкового органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, згідно відомостей Таблиці № 1 Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями, сума самостійно визначеного платником податку зобов`язання складала 3803,85 грн.

У зв`язку з несплатою самостійно визначених зобов`язань податковим органом складено на направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.03.2018 № Ф-1292-23 на суму 3762,15 грн.

22.05.2020 відповідач прийняв рішення № , яким за несплату (неперерахування) чи несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до ФОП ОСОБА_1 застосований штраф у розмірі 1509,46 грн (20% з 01.01.2015) та нарахована пеня за період з 10.02.2015 по 03.04.2018 у сумі 3373,89 грн.

24.06.2020 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою, в якій просив скасувати рішення від 22.05.2020 № .

За результатами розгляду скарги ДПС України прийне без змін, а скарга ФОП ОСОБА_1 без задоволення.

Не погодившись із рішенням від 22.05.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку правомірності спірного рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначається Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-ІV (далі - Закон № 2464-ІV).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-ІV єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 2464-ІV (в редакції станом на час виникнення недоїмки) визначено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Відповідно до зазначеної норми, позивач на момент виникнення спірних правовідносин мав статус фізичної особи - підприємця, а тому був платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі - Закон № 1774-VIII) внесено зміни до Закону № 2464-ІV, які набули чинності з 01.01.2017, зокрема, щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-ІV єдиний соціальний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-ІV встановлено, що єдиний соціальний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-ІV мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Згідно із ч. 5 ст. 8 Закону № 2464-ІV єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлено у розмірі 22 відсотки до визначеної бази нарахування єдиного внеску.

Статтею 6 Закону № 2464-ІV визначені права та обов`язки платника єдиного внеску, зокрема відповідно до пункту 1 та 4 частини 2 платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а також подавати звітність у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 8 ст. 9 Закону № 2464-ІV платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Частиною 12 ст. 9 Закону № 2464-ІV визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

При цьому, відповідно до ч. 16 ст. 25 Закону № 2464-ІV строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч. 3 ст. 9 Закону № 2464-ІV) .

Відповідно до п.п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-ІV недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 3 та 4 ст. 25 Закону № 2464-ІV передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція № 449).

Відповідно до п.п.1, 2 розділу VI Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Як вбачаться із матеріалів справи, у зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску, ГУ ДФС у Херсонській області було сформовано та направлено позивачу податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.03.2018 № Ф-1292-23 на суму 3762,15 грн.

Згідно з п.1 Розділу V Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого 14.04.2015 наказом Міністерства фінансів України № 435 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 11.04.2016 № 441), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 за № 460/26905 (далі -Порядок № 435), у разі виявлення помилки у Звіті до закінчення строку подання цього Звіту страхувальник повторно формує та подає Звіт у повному обсязі до органу доходів і зборів за місцем обліку. Чинним вважається останній електронний або паперовий Звіт, поданий страхувальником до закінчення строків подання звітності, визначених цим Порядком. Якщо страхувальником до закінчення строку подання Звіту подаються за поточний звітний період лише окремі таблиці Звіту із зазначенням типу форми "скасовуюча", "додаткова", цей Звіт не вважається Звітом і вважається таким, що не подавався.

Відповідно до п.1 Розділу V Порядку № 435 у разі виявлення страхувальником у Звіті після закінчення звітного періоду помилки в реквізитах (крім сум), що стосується страхувальника або застрахованої особи, подаються скасовуючі документи, тобто страхувальник повинен сформувати та подати Звіт за попередній період, який містить: перелік таблиць Звіту, відповідну таблицю із зазначенням типу форми "скасовуючи" з відомостями, які були помилкові, на одну або декількох застрахованих осіб та відповідну таблицю із зазначенням типу форми "початкова" із зазначеними правильними відомостями на одну або декількох застрахованих осіб, при цьому таблиця 6 додатка 4 до цього Порядку повинна містити дані щодо кожної застрахованої особи окремо. Пунктом 5 зазначеного розділу визначено, що якщо страхувальником здійснюється донарахування (зменшення) єдиного внеску у зв`язку з виправленням помилки, допущеної в попередніх періодах, застосовуються коди типу нарахувань, передбачені пунктом 9 розділу IV цього Порядку.

З метою виправлення помилки, допущеної під час подання звіту про суми нарахованого доходу та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік, ОСОБА_1 30.03.2018 був поданий новий звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за № 7025921 та був прийнятий податковим органом. Разом із вказним звітом позивач подав заяву, в якій просив вважати попередній звіт недійсним та прийняти до роботи виправлений.

Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу звіту від 30.03.2018, натомість, містять докази його отримання відповідачем.

Отже, відповідач повинен був прийняти звіт та відкоригувати дані системи обліку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, чого відповідачем зроблено не було.

Враховуючи зазначене, суду дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача в даному випадку буде зобов`язання відповідача внести відповідні зміни до інтегрованої картки на підставі звіту позивача з уточненими показниками.

Позивач обґрунтував обставини помилковості наданої звітності, оскільки ним не допускалося несвоєчасної сплати єдиного внеску за 2014 рік, що підтверджується відомостями із електронного кабінету платника, а списання помилково відображеної недоїмки в обліковій картці платника податків, неправомірно прирівняно відповідачем до сплати ЄСВ.

Варто зауважити, що 24.06.2020 позивачем було подана скарга на перегляд рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, у якій позивач зазначає, що у звіті ЄСВ (Додаток №5) за 2014 рік було допущено помилку, а саме: 26.01.2015 у Додатку № 5 було невірно заповнена Таблиця № 1 замість Таблиці № 2 (Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування), що призвело до нарахування пені.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки. Потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Державні органи, що не впроваджують або не дотримуються власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення ЄСПЛ у справі Rysovskyy проти України, 29979/04, п.71).

Згідно статті 2 Закону № 2464-ІV його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Між тим, суд звертає увагу, що сам факт подання помилкової звітності не свідчить про те, що позивач повинен сплачувати за діяльність, яку не здійснював, оскільки він фактично сплатив ЄСВ як особа, що обрала спрощену систему оподаткування.

При цьому, під час розгляду справи відповідач не заперечував того, що ФОП ОСОБА_1 не перебував на загальній системі оподаткування у спірний період.

Таким чином, суд вважає, що у податкового органу не виникло підстав для нарахування позивачу штрафу та пені у зв`язку з несвоєчасною сплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , відтак, рішення № від 22.05.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску у сумі 4883,35 грн. підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

У зв`язку із зазначеним, відшкодуванню підлягає сума сплаченого позивачем судового збору, згідно з квитанцією № 12 від 05.08.2020 у розмірі 840,80 грн.

У період з 14.09.2020 до 29.09.2020 головуюча суддя Кисильова О.Й. перебувала у відпустці, з 28.09.2020 до 02.10.2020 - період тимчасової непрацездатності у зв`язку із хворобою.

Керуючись ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі № від 22.05.2020 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у сумі 4883,35 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) внести до інтергрованої картки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) інформацію, яка відображена у звіті від 30.03.2018 № 7025921 з уточненими показниками.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, 75).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 111060000