Справа № 640/10412/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року м. Київ № 640/10412/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ»

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг

співвідповідача Національного банку України

третя особа Управління державної казначейської служби України у Дніпровському районі міста Києва

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі також - відповідач, Нацкомфінпослуг), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києва (далі також - третя особа), в якому просить:

1. визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання сфері ринків фінансових послуг щодо не складання подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів щодо коштів, сплачених ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» згідно платіжного доручення № 114 від 27.02.2017 року в розмірі 6 800,00 грн.

2. зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання сфері ринків фінансових послуг скласти подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів щодо коштів, сплачених ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (ідентифікаційний код 30968986, р/р НОМЕР_1 в АТ «АльфаБанк», код банку 300346) згідно платіжного доручення № 114 від 27.02.2017 року в розмірі 6 800,00 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 27.02.2017 року позивачем на рахунок УДКС у Дніпропетровському районі міста Києва перераховано 6 800,00 грн., а саме суми штрафу, застосованого постановою Нацкомфінпослуг від 07.09.2016 року №325/1/13-15/13/4, яку в подальшому, рішенням суду визнано протиправною та скасовано.

31.07.2019 року позивач звернувся із заявою до відповідача про внесення подання щодо повернення сплаченого штрафу на підставі положень Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, проте листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг від 20.03.2019 року №1681/11-8 позивача повідомлено про відсутність підстав для підготовки подання про повернення вказаних добровільно сплачених позивачем коштів.

Проте позивач вважає, що така бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг щодо повернення сплаченого штрафу на підставі скасованої постанови є протиправною, з огляду на що, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду 11.07.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

В обґрунтування відзиву відповідачем зазначено, що позивачем на виконання постанови про накладення штрафної санкції за правопорушення, вчинене на ринку фінансових послуг добровільно сплачено штраф в сумі 6 800,00 грн. до Державного бюджету України, чим позивачем, на переконання відповідача, надано згоду на правомірність дій Нацкомфінпослуг.

Крім того, відповідачем зазначено, що відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787 здійснюється повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів. Повернення коштів, які добровільно сплачені позивачем до Державного бюджету України на виконання постанови Нацкомфінпослуг про накладення штрафної санкції (штрафу) вищевказаним Порядком не передбачено, тому підстави для підготовки подання на їх повернення позивачу відсутні.

Через канцелярію суду 14.08.2019 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримано в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Через канцелярію суду 23.07.2020 року Національним банком України подано клопотання про залучення до участі у справі правонаступника.

Через канцелярію суду 03.08.2020 року позивачем подано клопотання про заміну відповідача правонаступником.

Через канцелярію суду 17.08.2020 року Національним банком України подано заяву про залишення без розгляду клопотання від 23.07.2020 року.

Вирішуючи клопотання Національного банку України від 23.07.2020 року та від 17.08.2020 року, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на відкликання Національним банком України клопотання від 23.07.2020 року, суд дійшов висновку про задоволення клопотання Національного банку України від 17.08.2020 року та залишити клопотання від 23.07.2020 року без розгляду, з огляду на диспозитивне право особи, яка подає клопотання.

Вирішуючи клопотання позивача від 03.08.2020 року про заміну відповідача правонаступником - Національним банком України, суд дійшов наступних висновків.

Указом Президента України від 30.06.2020 року №259/2020, на виконання Закону України від 12.09.2019 року № 79-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі також - Закон № 79-ІХ) діяльність Нацкомфінпослуг припинено шляхом ліквідації.

Законом № 79-ІХ з 01 липня 2020 року змінено та викладено в новій редакції частину першу статті 21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»: «Державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо ринків цінних паперів та похідних (деривативів), професійної діяльності на ринку цінних паперів та діяльності у системі накопичувального пенсійного забезпечення - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; щодо ринку банківських послуг та інших, ніж зазначені в абзаці другому цієї частини, ринків небанківських фінансових послуг - Національним банком України. Антимонопольний комітет України та інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринків фінансових послуг та отримують від них інформацію у межах повноважень, визначених законом».

Таким чином, з 01.07.2020 року Національний банк України став регулятором ринку небанківських фінансових послуг фінансового сектору, а саме страхових, лізингових, факторингових компаній, кредитних спілок, ломбардів та інших фінансових компаній.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень Закону № 79-ІХ, з 1 липня 2020 року Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку є процесуальними правонаступниками Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у судах у межах повноважень, встановлених Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

З відомостей Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг () з 08.07.2020 року перебуває у стані припинення (запис №8041836).

Згідно із статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи предмет спору у справі №640/10412/19, слід дійти висновку, що правонаступником Нацкомфінпослуг є Національний банк України.

Разом з тим, з огляду на те, що однією з позовних вимог є позовна вимога зобов`язального характеру, яка, у разі задоволення позовних вимог, не може бути виконана ліквідованим відповідачем, суд дійшов висновку про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Національний банк України, як правонаступника відповідача.

Суд зауважує, що залучення співвідповідача не є підставою для розгляду справи спочатку, що не суперечить змісту частини шостої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою Нацкомфінпослуг від 07.09.2016 року №325/1/13-15/13/4 до ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» за правопорушення, вчинене на ринку фінансових послуг, застосовано штрафну санкцію у розмірі 6 800, 00 грн.

27.02.2017 року позивачем на рахунок УДКС у Дніпропетровському районі міста Києва перераховано 6 800,00 грн. штрафу, що підтверджується платіжним дорученням №114 від 27.02.2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2018 року у справі №826/13073/16, яке набрало законної сили 29.11.2018 року, визнано протиправною та скасовано постанову Нацкомфінпослуг від 07.09.2016 року №325/1/13-15/13/4.

31.07.2019 року позивач звернувся із заявою до відповідача про внесення подання щодо повернення сплаченого штрафу на підставі положень Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787.

Листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг від 20.03.2019 року №1681/11-8 позивача повідомлено про відсутність підстав для підготовки подання про повернення вказаних добровільно сплачених позивачем коштів.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до пункту 1 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 року № 1070/2011 (далі також - Положення №1070/2011), Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України. Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Нацкомфінпослуг у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (пункт 2 Положення №1070/2011).

Відповідно до пункту 3 Положення №1070/2011 основними завданнями Нацкомфінпослуг є, зокрема, формування та забезпечення реалізації політики державного регулювання у сфері ринків фінансових послуг (крім ринку банківських послуг і ринків цінних паперів та похідних цінних паперів); здійснення в межах своїх повноважень державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг і дотриманням законодавства у відповідній сфері; захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Загальні правові засади у сфері ринків фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлено Законом України від 12.07.2001 року № 2664-III Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №2664).

Відповідно до пункту 10 статті 28 Закону № 2664 у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Нацкомфінпослуг застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до статті 39 Закону № 2664 у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 Закону №2664 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такий захід впливу як накладення штрафів в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою Нацкомфінпослуг від 07.09.2016 року №325/1/13-15/13/4 до ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» за правопорушення, вчинене на ринку фінансових послуг, застосовано штрафну санкцію у розмірі 6 800, 00 грн., на виконання якої, 27.02.2017 року позивачем на рахунок УДКС у Дніпропетровському районі міста Києва перераховано 6 800,00 грн., що свідчить про добровільну сплату позивачем штрафної санкції.

Разом з тим, суд вважає помилковим твердження відповідача, що сплативши суму штрафної санкції добровільно, позивачем визнано правомірність застосованих Нацкомфінпослуг санкцій.

Так, відповідно до пункту 5.9 Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 року №2319 ( далі також - Положення №2319), рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу після набрання ними чинності є обов`язковими для виконання особами. У разі невиконання особами рішень про застосування заходів впливу, Нацкомфінпослуг вживає заходів щодо виконання рішень у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2664, ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, тягне за собою накладення на посадову особу штрафу в розмірі від 20 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другою статті 41 Закону №2664 передбачено, що рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про застосування штрафних санкцій може бути оскаржено в суді.

Разом з тим, оскарження такого рішення в судовому порядку не зупиняє його дії.

Отже, невиконання позивачем постанови Нацкомфінпослуг від 07.09.2016 року №325/1/13-15/13/4 могло спричини застосування відповідачем до ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» інших штрафних санкцій у більшому розмірі.

Отже, на думку суду, сплата позивачем штрафної санкції в сумі 6 800,00 грн. не може свідчити про визнання ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» вини у правопорушенні та про правомірність дій Нацкомфінпослуг.

Крім того, такі твердження відповідача спростовуються доказами оскарження позивачем постанови Нацкомфінпослуг від 07.09.2016 року №325/1/13-15/13/4, яку визнано протиправною та скасовано рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2018 року у справі №826/13073/16, яке набрало законної сили 29.11.2018 року за результатами апеляційного оскарження.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Якщо суд визнає рішення суб`єкта владних повноважень протиправним, і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій органу, що контролює справляння надходжень бюджету, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату доходу бюджету, ці платежі повертаються особі в порядку, на умовах і з дотриманням процедури, врегульованої Порядком № 787.

Так правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 25.11.2014 року у справі №21-207а14, у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 року у справі №826/13636/14.

Частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 1650/24182, з змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 та абзаців 1-4 пункту 5 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі також - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі також - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, органи Держмитслужби, до Казначейства подається висновок, погоджений з відповідним місцевим фінансовим органом, у випадках повернення податків, зборів, пені, платежів, що зараховані до місцевих бюджетів або підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами. Надання та погодження висновку здійснюється відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року № 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за № 370/33341, та Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2017 року № 643, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2017 року за № 976/30844.

Згідно з пунктом 7 статті 45 Бюджетного кодексу України перелік податків і зборів та інших доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Додатком «Перелік кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету» до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 року № 106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету» органом, що контролює справляння надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації 21081100, за яким сплачено штраф в сумі 6 800,00 грн., є, зокрема, Нацкомфінпослуг.

Оскільки рішення (постанову) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 07.09.2016 року №325/1/13-15/13/4, на підставі якої позивачем перераховано на рахунок управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі міста Києва штраф у розмірі 6 800,00 грн., скасовано, на переконання суду, вказана сума має бути повернута позивачу, відтак суд дійшов висновку, що бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг щодо не складання подання про повернення ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» сплачених коштів у сумі 6 800,00 грн. є протиправною.

З огляду на визнання протиправною бездіяльності відповідача, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу щодо зобов`язання Національний банк України, як правонаступника відповідача, скласти подання до управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі міста Києва подання про повернення ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» зайво сплачених коштів у сумі 6 800,00 грн.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Заперечуючи проти позову, відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо відмови у складанні подання до Державної казначейської служби України у Дніпровському районі міста Києва, з огляду на що, враховуючи також правову позицію Верховного суду та Верховного Суду України, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що за подання позову до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.05.2019 року №1315.

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, сплачена сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань правонаступника відповідача.

Керуючись статтями 6, 9, 48, 77, 78, 139, 166, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання сфері ринків фінансових послуг щодо не складання подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів щодо коштів, сплачених ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» згідно платіжного доручення № 114 від 27.02.2017 року в розмірі 6 800,00 грн.

3. Зобов`язати Національний банк України скласти подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів щодо коштів, сплачених ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (ідентифікаційний код 30968986, р/р НОМЕР_1 в АТ «АльфаБанк», код банку 300346) згідно платіжного доручення № 114 від 27.02.2017 року в розмірі 6 800,00 грн.

4. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (, адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22) суму сплаченого судового збору у розмірі 1921, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Національного банку України (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (, адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22);

Відповідач: Національна комісія, що здійснює державне регулювання сфері ринків фінансових послуг (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд.3);

Співвідповідач: Національний банк України (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9);

Третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі у м. Києві (, адреса: 02100, м. Київ, вул. Бажова, 11/8).

Повне рішення складено 27.10.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна