Справа № 540/2246/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2246/20
16 год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Новіковій Т.А.,

за участю:

представника позивача - Єрашова І.Є.,

представника відповідача - Гордієнка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- від 24.09.2018 № про застосування штрафу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 27446,93 грн.;

- від 24.09.2018 № про застосування штрафу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 2288,91 грн.;

- від 10.06.2020 № про застосування штрафу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 9683,51 грн.;

- від 10.06.2020 № про застосування штрафу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 37836,76 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 17.10.2018 позивачем подано податкову декларацію платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за III квартали 2018 року, де в розділі 5 в рядку 14 зазначено: "сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду складає 96835,12 грн.". 14.09.2018 грошове зобов`язання по єдиному податку у розмірі 70000 грн. сплачено на р/р 1192 Казначейства України. Зазначає, що кошти перераховані не на той розрахунковий рахунок, а тому 08.11.2018 звернувся до відповідача із заявою про перерахування помилково сплачених коштів з рахунку 192 на правильний рахунок 1192 (відкритий Казначейством України, код 18050400, МФО 899998, ). 29.07.2020 позивач повторно звернувся до податкового органу щодо перерахування коштів на належний рахунок. Вважає, що ним сплачено грошові зобов`язання по єдиного податку 14.09.2018 (платіжне доручення № 755), тобто у строк, передбачений п. 295.3 ст. 295 ПК України, що свідчить про безпідставність застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку, оскільки помилкове зазначення неправильного рахунку отримувача коштів не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми податку у визначений законодавством строк. На переконання позивача, помилка не спричинила настання будь-яких негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету, й, до того ж, в подальшому була самостійно виявлена та усунута позивачем шляхом написання відповідної заяви, яка не виконана відповідачем.

Ухвалою від 19.08.2020 відкрите спрощене провадження в адміністративній справі та призначене судове засідання на 01.10.2020, відповідачу наданий п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

14.09.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому податковий орган заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні. Зазначає, що за результатами проведення камеральної перевірки з повноти та своєчасності сплати до бюджету єдиного податку ФОП ОСОБА_1 за період з 08.09.2015 до 08.09.2018 виявлено несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань, внаслідок чого прийняті податкові повідомлення-рішення від 24.09.2018 № та №. 06.04.2020 відповідачем проведена камеральна перевірка щодо повноти та своєчасності сплати єдиного податку за період з 19.11.2018 до 15.03.2019, за результатами якої встановлено несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань та прийняті податкові повідомлення-рішення від 10.06.2020 № та №. Зауважує, що заява про перерахування надміру або помилково сплачених коштів позивач надав до контролюючого органу лише 08.11.2018, а відповідно до інтегрованої картки платника з єдиного податку з фізичних осіб станом на 31.10.2018 заборгованість склала 94624,35 грн.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді ОСОБА_2 судове засідання, яке призначене на 01.10.2020, відкладене на 15.10.2020 о 10:30 год.

08.10.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої ФОП наполягає на позовних вимогах та просить їх задовольнити.

Протокольною ухвалою від 15.10.2020 розгляд справи відкладений на 19.10.2020 о 14:00 год.

16.10.2020 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 02.09.2008, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис № 0001148. Основним видом діяльності за КВЕД є 81.10 комплексне обслуговування об`єктів.

28.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1

29.01.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про № 0058533 про реєстрацію ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця. Основним видом діяльності за КВЕД є 81.10 комплексне обслуговування об`єктів.

08.09.2018 головним державним ревізором-інспектором Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Федотовою Л.П. проведена камеральна перевірка картки особового рахунку ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) з питання дотримання встановлених чинним законодавством граничних строків сплати узгоджених податкових зобов`язань з єдиного податку за період з 08.09.2015 до 08.09.2018.

За результатами камеральної перевірки складений акт від 08.09.2018 № 04451/21-22-13-02/ НОМЕР_1 , яким зафіксоване порушення ОСОБА_1 п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України - несвоєчасна сплата єдиного податку.

На підставі акту перевірки від 08.09.2018 податковим органом сформовані податкові повідомлення-рішення від 24.09.2018 № про застосування штрафу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 27446,93 грн.; від 24.09.2018 № про застосування штрафу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 2288,91 грн.

06.04.2020 головним державним ревізором-інспектором Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Курієнко С.В. проведена камеральна перевірка картки особового рахунку ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) з питання дотримання встановлених чинним законодавством граничних строків сплати узгоджених податкових зобов`язань з єдиного податку за період за 19.11.2018 до 15.03.2019.

За результатами камеральної перевірки складений акт від 06.04.2020 № 006084/21 -22-51 -05/ НОМЕР_1 , яким зафіксоване порушення ОСОБА_1 п. 126.1 ст.126 Податкового кодексу України - несвоєчасна сплата єдиного податку.

На підставі акту перевірки від 06.04.2020 податковим органом сформовані податкові повідомлення-рішення від 10.06.2020 № про застосування штрафу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 9683,51 грн.; від 10.06.2020 № про застосування штрафу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 37836,76 грн.

Вважаючи протиправними ППР,якими нарахований штраф за несвоєчасну сплату єдиного податку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-17 від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Відповідно до п. 126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання у межах граничного строку, визначеного Податковим кодексом України, такий платник притягується до відповідальності у вигляді застосування штрафних санкцій.

Пунктом 294.1 статті 294 ПК України визначено, що податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (крім податкового періоду для податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України).

За приписами п. 295.3 ст. 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є платником єдиного податку та відповідно до вимог податкового законодавства ним до податкового органу подавались податкові декларації, а саме:

- 25.10.2016 за ІІІ квартал 2016 року, відповідно до якої сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду складає 41800,00 грн.;

- 20.10.2017 за ІІІ квартали 2017 року, відповідно до якої сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, складає 42750,00 грн.;

- 20.10.2017 р. за півріччя 2017 року, відповідно до якої сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, складає 77588,70 грн.;

- 26.04.2018 за І квартал 2018 року, відповідно до якої сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, складає 63006,85 грн.;

- 11.07.2018 за півріччя 2018 року, відповідно до якої сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, складає 89913,00 грн.;

- 17.10.2018 за ІІІ квартали 2018 року, в якій визначив суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 96835,12 грн.;

- 21.02.2019 за 2018 рік, відповідно до якої сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, складає 96835,12 грн.;

- 15.03.2019 ФОП ОСОБА_1 подав до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію з єдиного податку за ІІІ квартали 2018 року, відповідно до якої сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, складає 0,00 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 24.09.2018 № про застосування штрафу у сумі 27446,93 грн., слід зазначити наступне.

Згідно облікових карток ФОП ОСОБА_1 по єдиному податку, сума зобов`язання 77588,70 грн., визначена у декларації з єдиного податку за І-ІІ квартали 2017 року від 20.10.2017, частково погашена позивачем 20.10.2017 у сумі 46110,89 грн. - за рахунок наявної переплати. Інша частина у сумі 31477,81 грн. сплачена 26.06.2018 за рахунок сплати платником податків коштів.

Отже, затримка сплати узгоджених грошових зобов`язань складає 249 днів (з 26.10.2017 до 26.06.2018), у зв`язку з чим податковим органом нараховані штрафні санкції у сумі 6295,56 грн. (20%) за несвоєчасну сплату єдиного податку.

Грошові зобов`язання відповідно до податкової декларації з єдиного податку за три квартали 2017 року в сумі 42750,00 грн. сплачені платником податку 26.06.2018 у сумі 42750,00 грн. із затримкою на 219 днів (з 20.11.2017 до 26.06.2018), у зв`язку з чим нарахована штрафна санкція в сумі 8550,00 грн. (20%).

Податкові зобов`язання, визначені позивачем у податковій декларації з єдиного податку за перший квартал 2018 року в сумі 63006,85 грн., повністю сплачено 26.06.2018 із затримкою на 37 днів (з 21.05.2018 р. по 26.06.2018 р.), у зв`язку з чим нараховані штрафні санкції у сумі 12601,37 грн. (20%).

Таким чином, загальна сума штрафних санкцій (20% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання) складає 27446,93 грн., яка застосована відносно позивача за ППР від 24.09.2018 № .

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що, отримавши разом із відзивом на позов витяг з інтегрованої картки платника податку ФОП ОСОБА_1 , позивач дізнався, що 19.11.2017 відповідач нарахував позивачу грошове зобов`язання у сумі 42750,00 грн згідно податкової декларації № 7980. Проте, позивач не подавав до податкового органу такої декларації та не декларував зобов`язання у сумі 42750,00 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що декларація № 7979 з єдиного податку за І-ІІ квартали 2017 року подана ФОП ОСОБА_1 20.10.2017, тобто несвоєчасно. У цей же день-20.10.2017 позивач подав декларацію № 7980 з єдиного податку за три квартали 2017 року, яка подана своєчасно. Подання зазначених декларацій відображено в інтегрованій картці платника, а тому за несвоєчасну сплату єдиного податку до позивача застосовані штрафні санкції на загальну суму 27446,93 грн.

Із дослідженої у судовому засіданні інтегрованої картки платника податку ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік, суд встановив, що 20.10.2017 позивач подав податковому органу декларацію № 7979 з єдиного податку за І-ІІ квартали 2017 року на суму 77588,70 грн. та декларацію № 7980 з єдиного податку за три квартали 2017 року на суму 42750,00 грн.

Враховуючи викладені обставини, суд не погоджується із доводами позивача про неподання ним 20.10.2017 декларації № 7980 з єдиного податку, оскільки дані твердження ФОП спростовані відомостями інтегрованої картки платника податку за 2017 рік та наданими відповідачем копіями зазначених декларацій, які наявні в матеріалах справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність податкового повідомлення-рішення від 24.09.2018 № , відтак, відмовляє позивачу у задоволенні позову в частині скасування даного ППР.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 24.09.2018 № про застосування штрафу у сумі 2288,91 грн. грн., слід зазначити наступне.

Як вбачається з інтегрованої картки платника єдиного податку, станом на 31.10.2016 у ФОП ОСОБА_1 рахувалася переплата з єдиного податку у сумі 28910,89 грн. Проте, вказані кошти надійшли в рахунок часткової сплати узгодженого грошового зобов`язання за податковою деклараціє з єдиного податку за три квартали 2016 року від 19.11.2016 на суму 41800 грн. Решта заборгованості у сумі 12889,11 грн. сплачена позивачем 24.11.2016, із затримкою на 5 днів (з 20.11.2016 до 24.11.2016), у зв`язку з чим податковим органом нараховані штрафні санкції у сумі 1288,91 грн. (10%).

19.08.2018 ФОП ОСОБА_1 подана податкова декларація з єдиного податку за півріччя 2018 року, в якій самостійно визначені зобов`язання у сумі 89913,58 грн. Сума вказаних зобов`язань частково сплачена 29.08.2018 із затримкою 10 днів (з 20.08.2018 до 29.08.2018), у зв`язку з чим нараховані штрафні санкції у сумі 1000,00 грн. (10%).

Загальна сума штрафних санкцій (10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання) складає 2288,91 грн., яка застосована відносно позивача за ППР від 24.09.2018 № .

Позивач не надав суду жодних доказів того, що сума вказаних зобов`язань з єдиного податку сплачена ним своєчасно.

Отже, зважаючи на викладені вище обставини та норми податкового законодавства, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимоги ФОП про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.09.2018 № , відтак, відмовляє позивачу у задоволенні позову в частині скасування даного ППР.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10.06.2020 № про застосування штрафу у сумі 37836,76 грн, суд враховує таке.

Як вбачається з розрахунку до податкового повідомлення-рішення № , штрафні санкції ФОП ОСОБА_1 нараховані у зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов`язань, визначених у податкових деклараціях від 11.07.2018 на суму 89913,00 грн та від 25.10.2018 на суму 85939,95 грн, а також за ППР від 24.09.2018 № та № .

Разом з цим, позивач стверджує, що 14.09.2018 ним сплачено до бюджету кошти в сумі 70000,00 грн., втім вказана сума податку випадково перерахована на інший податковий рахунок платника. 08.11.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахування помилково сплачених коштів на належний рахунок. 20.07.2020 позивач повторно звернувся до відповідача про перерахування вказаної суми. На день звернення до суду відповідач жодних дій з перерахунку коштів не вчинив. Вважає, що якби відповідач виконав свій обов`язок з перерахування вказаних коштів, то у підприємця не виникла б несвоєчасна сплата грошових зобов`язань.

У свою чергу відповідач зазначає, що із заявою про перерахунок коштів позивач звернувся 08.11.2018, тому, навіть якщо взяти цю заяву до уваги, то мав місце факт несвоєчасної сплати суми податку.

Суд встановив, що станом на 31.08.2018 у ФОП ОСОБА_1 рахувалась недоїмка у сумі 64888,51 грн.

Згідно платіжного доручення від 14.09.2018 № 755 позивачем сплачені кошти в сумі 70000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_2 , призначення платежу: єдиний податок.

08.11.2018 ФОП ОСОБА_1 звернувся до податкового органу із заявою про перерахування помилково сплачених коштів в сумі 70000,00 грн. з рахунку № НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_4 .

Як з`ясовано судом у судовому засіданні, кошти у сумі 70000,00 грн. надійшли на казначейський рахунок код класифікації доходів бюджету податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати.

Положеннями п. 43.1 ст. 43 ПК України визначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п.п.43.3, 43.4 ст.43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

За змістом п. 43.5 ст.43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Як вбачається з облікової картки платника єдиного податку, кошти в розмірі 70000 грн. на рахунок позивача ані до 28.11.2018 (відповідно до заяви від 08.11.2018), ані до 18.08.2020 (повторна заява від 29.07.2020) не перераховані.

За приписами Бюджетного кодексу України, а саме, ч. 1 ст. 43 та ч. 5 ст. 45, передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Крім цього, п. 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений п. 57.1 ст. 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п. 126.1 ст. 126 ПК України.

Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у десятиденний строк після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до бюджету.

Таким чином, суд вважає, що позивачем зобов`язання зі сплати єдиного внеску виконані своєчасно, у встановлені законодавством терміни для здійснення такої сплати. Помилка при зазначенні невідповідного рахунку, не може слугувати підставою для застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасне перерахування даного виду податку.

Дана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.08.2018 у справі № 821/1897/17 та постанові від 10.04.2020 у справі № 821/844/17.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача відсутні підстави для застосування на підставі п.126.1 ст. 126 ПК України штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату єдиного податку, відтак податкове повідомлення-рішення від 10.06.2020 № підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10.06.2020 № про застосування штрафу у сумі 9683,51 грн, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що штрафні санкції за вказаним рішенням нараховані позивачу у зв`язку із списанням узгоджених податкових зобов`язань з єдиного податку на підставі уточнених податкових декларацій від 04.02.2019.

Так, суд встановив, що 21.02.2019 позивач подав до контролюючого органу податкову декларацію з єдиного податку за 2018 рік, задекларувавши до сплати зобов`язання у сумі 96835,12 грн. 15.03.2019 позивач подав уточнюючі декларації, які прийняті відповідачем, унаслідок чого у позивача були відсутні податкові зобов`язання за вказаний період.

Положеннями п.п. 35.1, 35.2 ст. 35 ПК України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що подання платником податків у встановленому порядку уточнюючого розрахунку до податкової декларації не є формою сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу, а тому у контролюючого органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених п.126.1 ст.126 ПК України, розмір яких залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки його сплати.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що позивач при поданні 15.03.2019 уточнюючих податкових декларацій реалізував своє право на усунення самостійно виявлених помилок і не здійснював при цьому фактичної сплати податкових зобов`язань, а тому притягнення його до відповідальності за погашення податкового зобов`язання з простроченням строку і фактичне ототожнення відповідачем подання уточнюючої декларації з погашенням грошового зобов`язання (боргу) не відповідає змісту та сутності п.126.1 ст.126 ПК України та покладає на платника додатковий тягар майнових зобов`язань за відсутності відповідного правового підґрунтя.

Враховуючи, що позивачем у вказаних уточнюючих податкових декларацій з єдиного податку, поданих з урахуванням строків давності, встановлених ст. 102 ПК України, відкореговано (зменшено) суму податкового зобов`язання, суд вважає, що у контролюючого органу не було підстав для застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій, передбачених п.126.1 ст.126 ПК України, оскільки об`єкт їх застосування відсутній.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у адміністративній справі № 817/667/18.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність ППР від 10.06.2020 №, відтак скасовує дане рішення.

З огляду на викладене вище, суд частково задовольняє позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Зважаючи на те, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн., а за результатами розгляду справи суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог (на суму 47520,27 грн., що становить 61,51 % від загальної суми позовних вимог), то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 517,00 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 10.06.2020 № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у сумі 9683,51 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 10.06.2020 № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у сумі 37836,76 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ 43143201, 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 517 (п`ятсот сімнадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26 жовтня 2020 р.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 111030000