Справа № 160/8839/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 160/8839/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання: Новошицька О.О.

за участю:

представника відповідача-1 Тоцька Ганна Володимирівна;

представника позивача Сергєєва Майя Шаукатівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги Офісу великих платників податків ДФС, правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДПС, Державної фіскальної служби України, правонаступником якої є Державна податкова служба України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 (головуючий суддя Маковська О.В., повний текст складено 06.03.2020)

в адміністративній справі за позовом Державного підприємства виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені Макарова до відповідача-1 Офісу великих платників податків ДФС, правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДПС та відповідача-2 Державної фіскальної служби України, правонаступником якої є Державна податкова служба України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова, звернувся 11.09.2019 року до суду з адміністративним позовом до відповідачів Офісу великих платників податків ДФС (відповідач-1) та Державної фіскальної служби України (відповідач-2), просив:

- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС та Державної фіскальної служби України по не забезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку Державне підприємство "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення у розмірі 17 086 830, 20 грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ;

- зобов`язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС та Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на яку Державне підприємство "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення у розмірі 17 086 830,20грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ;

- зобов`язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС та Державну фіскальну службу України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Позов обґрунтовано тим, що за результатами судового оскарження було визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення на суму 17 086 830,20 грн., в частині завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту за березень 2011 року. У зв`язку зі змінами до Податкового кодексу України, які набрали чинності 01.02.2015, запроваджено систему електронного адміністрування ПДВ та підприємствам відкрито електронні рахунки у системі адміністрування ПДВ. Позивач вважає, що скасування в судовому порядку податкових повідомлень-рішень, тягне за собою відновлення всіх порушених прав платника, в тому числі і тих, що виникли у зв`язку зі змінами в законодавстві та зобов`язує відновити скасовану суму від`ємного значення у податковій декларації з ПДВ з моменту її складання. Отже, як зазначає позивач у позові, на дату 01.06.2015 відновлена сума від`ємного значення повинна бути відображена у рядку 24 податкової декларації з ПДВ та, враховуючи зміни до п.п.4 п.34 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, збільшити реєстраційну суму у системі електронного адміністрування ПДВ.

Проте, контролюючим органом суму реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ поповнено не було, у зв`язку з чим, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України по не забезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку Державне підприємство "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення у розмірі 17 086 830, 20 грн.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на яку Державне підприємство "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення у розмірі 17 086 830,20грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що за поданими уточнюючими розрахунками податкових зобов`язань декларацій з ПДВ коригування від`ємних значень у системі електронного адміністрування ПДВ не відбулось. Вказано на те, що за змістом підпункту 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України визначальним фактором для автоматичного збільшення реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, є зазначення такої суми саме в податковій звітності з ПДВ платника податків. В свою чергу, до податкової звітності з податку на додану вартість згідно пункту 8 розділу 1 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 23.09.2014 №966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №13), належать: податкова декларація з податку на додану вартість з додатками; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками; розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України. Таким чином, суд дійшов висновку, що уточнюючий розрахунок до податкової декларації з ПДВ, подані позивачем до податкового органу є однією з форм податкової звітності з ПДВ, а отже сформовані у ній показники мали бути враховані контролюючим органом при автоматичному збільшенні суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на величину від`ємного значення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції (в частині задоволених позовних вимог), відповідачами: Офісом великих платників податків ДФС та Державною фіскальною службою України подані апеляційні скарги, згідно яких відповідачі просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилаються на те, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладені на конкретні органи функцій та завдань. Податкова інформація є частиною інформації, яка використовується при проведенні перевірки. Прийняття податкової інформації як належного доказу зумовлене пп. 83.1.2 ст. 83 ПКУ. Зазначають, що система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 пп. 2 розділу ХХ ПКУ: з 01.01.2015 року по 01.07.2015 року в тестовому режимі, а з 01.07.2015 року на постійній основі. Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначені статтею 200-1 ПКУ. Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою КМУ від 16.10.2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість». Оскільки позивачем в червні 2015 року здійснювалося судове оскарження виключеного з декларації ПДВ від`ємного значення у розмірі 17 086 830,20грн., то дане від`ємне значення не було враховано в декларації за червень 2015 року та відповідно не вплинуло на перерахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних. Враховуючи те, що позивачем на суму від`ємного значення податку, непогашеного станом на 01.07.2015 року, контролюючим органом здійснено автоматичне збільшення суми в системі електронного адміністрування ПДВ, на яку підприємство має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами декларування податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року одноразово, інший доступ для внесення змін до системи електронного адміністрування ПДВ у контролюючого органу відсутній.

Позивачем до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС, згідно якого позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Посилається на те, що скасування в судовому порядку податкових повідомлень-рішень, тягне за собою відновлення всіх порушених прав платника, в тому числі і тих, що виникли у зв`язку зі змінами в законодавстві та зобов`язує відновити скасовану суму від`ємного значення у податковій декларації з ПДВ з моменту її складання.

У судовому засіданні представник відповідача-1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Надано пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційних скарг, просив відмовити в їх задоволенні, залишивши рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Надав пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2016 у справі №804/816/16 адміністративний позов державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О. М. Макарова» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС про часткове скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 30.06.2011 № у сумі 17 086 830, 20 грн. в частині завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту за березень 2011 року на 172445,20 грн. та завищення залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) декларації за березень 2011 року на суму 16 914 385грн.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень дана Постанова набрала законної сили 15.11.2016.

Враховуючи скасування в судовому порядку податкових повідомлень-рішень на суму 17086 830, 20 грн., позивачем у 2017 році подано до контролюючого органу уточнюючі розрахунки до декларації з ПДВ, яким збільшено залишок від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного податкового періоду (рядок 16.3 декларації) на суму 17 086 830, 20 грн.

Однак, контролюючим органом реєстраційну суму ліміту ПДВ платника податків не поповнено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України, Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71, Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення податку на додану вартість" від 16.07.2015 №643, норми Порядку електронного адміністрування ПДВ, затвердженого постановою КМУ від 16.10.2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість».

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №71 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Так, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України:

- з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі;

- з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200-1 розділуПК України.

На виконання приписів вказаної норми Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (Порядок №569) затверджено Порядок електронного адміністрування ПДВ, яким визначено механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складання податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Відповідно до п. 2 Порядку №569 рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка у сумі, необхідній для досягнення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок.

Електронний рахунок відкривається платнику податку Казначейством автоматично на безоплатній основі (п.4 Порядку №569).

Відповідно до п. 200-1.5 ст. 200-1 ПК України кошти з електронного рахунка платника ПДВ перераховуються Казначейством в автоматичному режимі виключно до:

- державного бюджету;

- на рахунок, відкритий у банку та/або органі Казначейства сільськогосподарськими підприємствами - суб`єктами спеціального режиму оподаткування, визначений ст. 209 ПК України, для акумулювання сум податку, що нараховуються на вартість поставлених ними сільськогосподарських товарів (послуг), у порядку, передбаченому ст. 209 ПК України;

- на поточний рахунок платника податку за його заявою у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань.

Протягом дії системи електронного адміністрування ПДВ у тестовому режимі платники податку самостійно зараховують на такі електронні рахунки кошти з власних поточних рахунків, відкритих у банківських установах, у сумах, необхідних для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку, задекларованих ними в податковій звітності з ПДВ.

При цьому, з 01.07.2015 на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ платники податку зараховують також кошти у сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України та надає право для реєстрації в Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування.

Пунктом 34 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від`ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових SНаклОтр, SНаклВид та SМитн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом:

- до 31.07.2015 для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Алгоритм дій ДФС після закінчення перехідного періоду, зазначеного в пункті 1 Порядку № 568, визначений в п. 9-2 цього Порядку.

За змістом п. 10 Порядку №569:

- ДФС обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі;

- ДФС оприлюднює на офіційному веб-сайті алгоритми обрахунку показників формули обчислення зазначеної суми та джерела їх формування.

Позивач вважає протиправними дії контролюючого органу щодо не збільшення йому суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме на величину від`ємного значення у розмірі 17 086 830, 20 грн.

Відповідач вважає, що оскільки на даний час така дія не передбачена нормами законодавства, то відсутні підстави для збільшення позивачу суми в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від`ємного значення у розмірі 17 086 830, 20 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що контролюючий орган, після початку роботи системи у штатному режимі на постійній основі, отримавши від позивача уточнюючі розрахунки з відомостями щодо збільшення суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні в системі електронного адміністрування ПДВ, що ґрунтуються на судовому рішенні про яким скасовано податкове повідомлення-рішення, якими було зменшено розмір від`ємного значення ПДВ, своєчасно не забезпечив відображення відповідних показників у системі електронного адміністрування ПДВ.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції доводи контролюючого органу щодо неможливості та безпідставності відображення відповідних змін є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів неприйняття та невизнання вказаних уточнюючих розрахунків, відповідачем до суду не було надано.

Водночас, за поданими позивачем уточнюючими розрахунками податкових зобов`язань декларацій з ПДВ - коригування від`ємних значень у системі електронного адміністрування ПДВ не відбулось.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що за змістом підпункту 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України визначальним фактором для автоматичного збільшення реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, є зазначення такої суми саме в податковій звітності з ПДВ платника податків.

До податкової звітності з податку на додану вартість згідно пункту 8 розділу 1 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 23.09.2014 №966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №13), належать:

- податкова декларація з податку на додану вартість з додатками;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками;

- розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Отже, уточнюючий розрахунок до податкової декларації з ПДВ, подані позивачем до податкового органу є однією з форм податкової звітності з ПДВ, тому сформовані у ній показники мали бути враховані контролюючим органом при автоматичному збільшенні суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на величину від`ємного значення.

В силу рішення суду (Постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2016 у справі №804/816/16) позивач мав повне право зареєструвати суму 17086830,20 грн. в додатку 2, а потім перенести його до рядка 20.2. податкової декларації ПДВ у сумі залишку від`ємного значення попередніх (податкових) періодів на яку збільшено суми податку визначеної пунктом 200-1.3 ст. 200-1 ПКУ, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі, а потім в наступному періоді ця сума повинна бути зазначена в рядку 24 податкової декларації ПДВ.

Натомість, в силу триваючого спору щодо податкового повідомлення-рішення від 30.06.2011року № у сумі 17 086 830, 20 грн. в частині завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту за березень 2011 року на 172 445,20 грн. (спір вирішено лише 12.04.2016, справа №804/816/16) позивач був позбавлений можливості здійснити певні дії щодо відображення в реєстрі суми від`ємного значення в розмірі 17 086 830, 20 грн. та відновити своє право.

Так, з 01.07.2015 року починає діяти Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення податку на додану вартість" від 16.07.2015 №643. Згідно цього Закону зазначено, що всі податкові накладні повинні реєструватися у Єдиному реєстрі, але вони можуть бути зареєстрованими тільки якщо у платника є достатній реєстраційний ліміт, який визначений за формулою п. 200-1.3 ПКУ.

Зокрема, якщо суми реєстраційного ліміту не достатньо, то податкова накладна не може бути зареєстрована постачальником, який повинен зареєструвати податкові накладні та на нього накладаються штрафні санкції, а покупець не може получити податковий кредит, що є прямими втратами грошових коштів для суб`єкта господарювання (як для постачальника так і для покупця).

Оскільки позивач станом на 01.07.2015 року не міг скористатися своїм правом щодо зазначення від`ємного значення у сумі 17 086 830, 20 грн. у зв`язку з триваючим розглядом справи в суді, то на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення 17 086 830,20грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Враховуючи те, що скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2011року № у сумі 17 086 830, 20 грн. (справа №804/816/16) без відновлення суми від`ємного значення на електронному рахунку реєстраційного ліміту не відновлює права позивача в повному обсязі щодо збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення 17 086 830,20грн., то суд першої інстанції дійшов правильного висновку для відновлення права позивача зобов`язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення 17 086 830,20грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Таким чином, здійснено повне відновлення права позивача, пов`язане з достатнім реєстраційним лімітом, який визначений за формулою п. 200-1.3 ПКУ.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Діючи в межах вимог апеляційних скарг, колегія судів апеляційної інстанції не перевіряє іншу частину рішення суду першої інстанції, оскільки вимоги апеляційних скарг стосуються лише частини вимог, що задоволені рішенням суду.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Офісу великих платників податків ДФС та відповідача Державної фіскальної служби України, правонаступником якої є Державна податкова служба України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 21.10.2020 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 21.10.2020.

В повному обсязі постанова виготовлена 27.10.2020.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова