Справа № 438/1101/20
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/1101/20
Провадження № 2-а/438/20/2020
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 жовтня 2020 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиша А.Т.

за участю секретаря судового засідання Наминанік О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориславі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Трускавецького ВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Березяка Володимира Михайловича, поліцейського Трускавецького ВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Гнатіва Юрія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Ухвалою судді Бориславського міського суду Львівської області від 22 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (ч.8 ст.160 КАС України).

Однак, у порушення зазначених вимог позивач не додав до позовної заяви документ про сплату судового збору. Позивач просить суд звільнити його від сплати «державного мита». Проте жодних документів, які підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону, позивачем не надано. При цьому в позовній заяві позивач послався на ч.4 ст.288 КУпАП, згідно з якою особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

З приводу судового збору за подання до суду адміністративного позову суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За статтями 1, 2 вказаного Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина друга статті 3 Закону України «Про судовий збір» містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Однак відповідно до положень ст.ст. 3 та 5 вказаного Закону, серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Також Законом України від 19 вересня 2013 року № 590-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» внесені зміни до положень КУпАП щодо сплати судового збору. Так статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно з приписами частини сьомої статті 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Інших видів платежів у випадку звернення особи до суду (зокрема, у вигляді державного мита, про звільнення від якого згадується у ч.4 ст.288 КУпАП) Закон України «Про судовий збір» не передбачає.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, в якій Велика Палата Верховного Суду вирішила за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), вказавши, що «чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення…У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір»: судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становить 2102 гривні.

Отже, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17 від 18.03.2020, судовий збір за подання до суду позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, становить 420 грн 40 коп (0,2 х 2102 грн).

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено 2 позовні вимоги (про скасування/зміну двох постанов про накладення адміністративного стягнення).

Таким чином, позивачу потрібно зазначити підстави звільнення його від сплати судового збору та долучити документи, які підтверджують підстави такого звільнення, або надати докази сплати судового збору (оригінали) на суму 840,80 грн, що відповідає поданню до суду фізичною особою позовної заяви про скасування двох постанов у справах про адміністративні правопорушення.

Крім цього, відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Згідно з ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем у позовній заяві вказано про складення стосовно нього постанови про накладення адмінстягнення серії БАА №740572 за ч.5 ст.122 КУпАП, яку він просить скасувати (одна з позовних вимог).

Проте до позовної заяви позивач не долучив вказаної постанови (її копії) про накладення адмінстягнення за ч.5 ст.122 КУпАП та не зазначив про неможливість подання вказаного доказу. Натомість позивач долучив постанову про накладення адмінстягнення за ч.5 ст.122 КУпАП, у якій зазначено іншу серію та номер постанови.

З урахуванням наведеного, позивачу також необхідно усунути вказані вище недоліки та надати копію постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.5 ст.122 КУпАП серії БАА №740572, для підтвердження вказаних в позові обставин.

Оскільки під час судового розгляду виявлено, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст. 160, 161 КАС України, то суд вважає за необхідне залишити позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

При цьому суд зазначає, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суду з прав людини в своєму рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02, пункт 27) зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, Кодекс адміністративного судочинства України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 171, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського Трускавецького ВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Березяка Володимира Михайловича, поліцейського Трускавецького ВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Гнатіва Юрія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде залишена без розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя А.Т.Слиш