Справа № 282/918/20
Суддя: Носач В. М.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/918/20
Провадження № 2-а/282/24/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року

смт. Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Носач В.М.,

за участю секретаря судового засідання Поварчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в смт.Любар справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Халімбекова Артема Михайловича, Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Халімбекова Артема Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що 25.08.2020 інспектором батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Халімбековим Артемом Михайловичем позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП, у зв`язку із чим було накладено адміністративний штраф в розмірі 340 гривень.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3034011 від 25.08.2020 підлягає скасуванню з огляду на те, що інспектор не взяв до уваги його пояснення, в яких він зазначив, що в дорозі спустило колесо причіпа, внаслідок чого було встановлено запасн та що він рухається до найближчого СТО для проведення його ремонту.

На підставі вищевикладеного, просить суд ухвалити рішення, яким визнати дії інспектора батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Халімбекова Артема Михайловича незаконними та скасувати постанову серії ЕАМ №3034011 від 25.08.2020 про накладення накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

04 вересня 2020 року ухвалою судді Любарського районного суду Носача В.М. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

22 вересня 2020 року на адресу Любарського районного суду Житомирської області від інспектора батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Халімбекова Артема Михайловича надійшов відзив на позов, в якому він просить суд ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що позивач не заперечує той факт, що на одній осі причепа були встановлені шини з різним малюнком протектора, але мотивує цю обставину тим, що в дорозі було пошкоджено колесо, проте не додає жодних доказів на підтвердження вказаної обставини (акт заміни з СТО, чек з шино монтажу, тощо). Крім того, не відповідають дійсності пояснення про те, що водій повідомляв інспектора про вказані обставини.

06 жовтня 2020 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості другого відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області.

22 жовтня 2020 року на адресу суду від Управління патрульної поліції у Хмельницькій області надійшов відзив на позов, в якому управління просить суд ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Справу просить розглядати без участі представника відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце та час засідання був повідомлений належним чином.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

У відповідності до до ч.4 ст. 229 КАС України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши позов та докази, яким він обґрунтовується, заперечення відповідачів, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 25.08.2020 інспектором батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Халімбековим Артемом Михайловичем винесено постанову серії ЕАМ № 3034011, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до тексту постанови вбачається, що водій керував ТЗ ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом НОМЕР_2 , у якого на одну вісь встановлені шини різних типів малюнків протектора, чим порушив п.п. 31.4.5 "г" ПДР України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.ст. 23 і 35 Закону України від 02 лютого 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» підставою для зупинення і проведення поліцейськими підрозділів Національної поліції України перевірок технічного стану колісних транспортних засобів (подалі КТЗ) під час їх експлуатації є наявність видимих або звукових ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ в процесі його експлуатації на автомобільній дорозі.

Як вбачається із змісту постанови, порушник керував транспортним засобом з причепом, у якого на осі встановлені шини різних типів малюнків протектора, що не відповідає вимогам пп. 31.4.5 Правил.

Суд зазначає, що п. 31.4.5 Правил містить ряд підпунктів, кожна із яких є окремою нормою, яка встановлює правила використання коліс та шин на автомобілях, а також заборони, пов`язані з цим.

Пп. «г» п. 31.4.5 Правил забороняється експлуатація транспортних засобів за умови, коли на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних.

Суд зауважує, що законодавець не ототожнює поняття «різні малюнки протектора», як це передбачено для легкових автомобілів, та поняття «різні типи малюнків протектора», як це передбачено для вантажних автомобілів.

За визначенням п.1.10 ПДР причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски; вантажний автомобіль - вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; легковий автомобіль - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки.

Таким чином, причіп, вантажний автомобіль та легковий автомобіль у розумінні ПДР є різними транспортними засобами.

Суд зауважує, що за змістом пп. «г» п.34.1.5 різний тип малюнку протектора на шинах однієї вісі є порушенням лише для вантажного автомобіля, різний малюнок протектора - для легкового автомобіля, а для причепу як транспортного засобу має значення встановлення на одну вісь транспортного засобу діагональних шин разом з радіальними, ошипованих і неошипованих, морозостійких і неморозостійких, шин різних розмірів чи конструкцій. Про малюнок протектора для причепів у цій нормі не йдеться.

Судом досліджено відеозапис та фотоматеріали, які долучені до матеріалів справи інспектором батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Халімбекова А.М.

Суд зазначає, що з даних фотоматеріалів вбачається, що працівником поліції знято колеса напівпричепа без виокремлення малюнків, типу протекторів шин, без визначення візуальної відмінності яких, що викликає складність, а тому не може прийматися судом до уваги як безперечний доказ порушення позивачем Правил дорожнього руху. Крім цього, з фотоматеріалів не можливо цілком з`ясувати спірні обставини справи.

Так, з фотоматеріалів вбачається, що оглянуті інспектором шини на одній вісі причепу візуально відрізняються, однак, в умовах поганої видимості, за відсутності спеціальних знань, беручи до уваги, що фотоматеріалами не зафіксовано маркування шини, неможливо встановити, чи є це різниця у типу малюнку протектора, чи лише у малюнку протектора, чи це є різниця між радіальними і діагональними шинами тощо. Відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення цієї різниці не пояснив.

Також інспектором не складався протокол огляду транспортного засобу на предмет невідповідності протектора шин визначеним у ПДР України стандартам, як доказ в розумінні вимог статті 251 КУпАП

Суд також зауважує, що в такому випадку працівники поліції мали керуватися наказом Міністерства інфраструктури України № 549 від 26.07.201 «Про затвердження Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі», відповідно до яких: За типом рисунка протектора шини поділяються на шини з дорожнім, універсальним, кар`єрним та підвищеної прохідності рисунком.

Розрізняють симетричний, асиметричний, спрямованого та неспрямованого обертання типи рисунків протектора шини, залежно від розташування сегментів його рисунка протектора, як визначено в додатку 2 до цих Правил.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що інспектор батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Халімбеков А.М., як суб`єкт владних повноважень, приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення діяв не у спосіб, що встановлений чинним законодавством України, при цьому, відповідно до ст. 77 КАС України, не надав належних доказів правомірності свого рішення.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.121 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 160, 161, 241-246, 250, 251, 255, 293-295 КАС України, «Правилами дорожнього руху України», -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії інспектора батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Халімбекова Артема Михайловича щодо винесення постанови незаконними.

Скасувати постанову серії ЕАМ №3034011 від 25.08.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Носач