Справа № 120/2975/20-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

30 жовтня 2020 р. Справа № 120/2975/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує бездіяльністю міграційної служби у вчиненні до нього, як громадянина держави Ізраїль, заходів з ініціювання процедури примусового видворення.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 27.07.2020 року розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, суд встановив наступне.

Звертаючись до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом позивач зазначає, що він умисно ухиляється від виконання рішення суду з примусового повернення до країни походження Ізраїль, а тому у відповідача наявні усі підстави для ініціювання процедури примусового видворення його до країни походження.

Відтак просить визнати протиправною бездіяльність управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо невжиття заходів з ініціювання процедури примусового видворення його до країни походження, а також зобов`язати міграційну службу вчинити дії щодо ініціювання такої процедури.

Питання ініціювання процедури депортації стосовно ОСОБА_1 до країни походження Ізраїль вже було предметом судового розгляду у справі № 120/755/20-а за його позовом до Державної міграційної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

У даній справі позивач звертався з тотожним предметом позову, тобто просив визнати бездіяльність Державної міграційної служби України щодо не ініціювання процедури примусової депортації ОСОБА_1 до країни походження.

Липовецьким районним судом 27.07.2020 року прийнято рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що позивач у добровільному порядку позбавлений можливості залишити територію України з незалежних від нього причин, що вказує на відсутність його умисного ухилення від виїзду до країни походження та свідчить, що він знаходиться на території України на законних підставах.

Тобто спір щодо невжиття заходів з ініціювання процедури примусової депортації позивача до країни походження вже вирішений судами адміністративної юрисдикції. Більше того, рішення з приводу оскаржуваних правовідносин набрало законної сили, що не заперечується сторонами.

При цьому суд наголошує, що ОСОБА_1 звертаючись повторно до адміністративного суду, лише частково змінив формулювання позовної вимоги щодо ініціювання процедури видворення його до країни походження. Також визначив у якості відповідача структурний підрозділу ДМС, який відповідно до положення про Державну міграційну службу України № 360 від 20.08.2014 року є територіальним органом, що входить до структури Державної міграційної служби України. Вказане свідчить про те, що сторони у даній справі та справі № 120/755/20-а ті ж самі.

Отже, із зазначеного слідує, що вказані обставини не змінюють відповідача у справі, ані предмет, ані підстави спору, які є ідентичними, та наразі є вирішеними у справі № 120/755/20-а.

Суд звертає увагу, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов тотожність предмета позову зберігається.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 9901/433/18.

Із зазначеного слідує, що за умови тотожності спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточного вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справи законної сили, наявні підстави для закриття провадження у справі.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Як встановлено судом, процитовані норми права позивачем ігноруються, що є підтвердженням неодноразового його звернення до адміністративного суду з адміністративними позовами № 120/755/20, 120/2975/20, 127/10287/20.

Таким чином, ОСОБА_1 , вкотре звертаючись до суду про ініціювання процедури видворення його до країни походження, звертається по своїй суті із однією й тією ж самою позовною вимогою до того ж відповідача, що й у рішенні, яке набрало законної сили у справі № 120/755-20-а.

Отже з підстав зазначеного суд керується нормами п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України та закриває провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 132, 238, 239, 248, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 120/2975/20-а за позовом ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Альчук Максим Петрович