Справа № 640/16175/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., ознайомившись із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ГАЗВИДОБУВАННЯ»
до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ГАЗВИДОБУВАННЯ" (далі також - позивач, ТОВ "ПК "ГАЗВИДОБУВАННЯ") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі також - відповідач 1, ДПС), Головне управління ДПС у Полтавській області (далі також - відповідач 2, ГУ ДПС у Полтавській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ГАЗВИДОБУВАННЯ» задоволено. Визнано протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області № 1661503/31354329 від 23.06.2020 року. Визнано протиправним та скасувати Рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України № 32066/31354329/2 від 03.07.2020 року. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну № 10 від 31.05.2020 року, у день її фактичного подання ТОВ «Промислова компанія «ГАЗВИДОБУВАННЯ» на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних - 12.06.2020 року. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ГАЗВИДОБУВАННЯ» (, адреса: 36022, м. Полтава, вул. Миру, 3) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 306 грн. 00 коп. (шість тисяч триста шість гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (, адреса: 36014, м. Полтава, вул. Європейська, 4) та Державної податкової служби України (, адреса: 02000, м. Київ, Львівська площа, буд. 23-А, кв.41) солідарно. Через канцелярію суду 19.10.2020 року представником позивача подано заяву про укладення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки такі не вирішено судом за клопотанням позивача у позовній заяві у рішенні суду від 16.09.2020 року.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами другою-п`ятою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

З огляду на те, що розгляд та вирішення адміністративної справи №640/16175/20 здійснено у спрощеному позовному порядку без виклику сторін, суд дійшов висновку про вирішення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд, зокрема, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

На підтвердження цих витрат позивачем долучено Договір про надання правової допомоги та платіжне доручення про оплату послуг правової допомоги.

В свою чергу, у відзиві на позовну заяву від 20.08.2020 року Головне управління ДПС у Полтавській області проти стягнення на користь позивача судових витрат на правничу допомогу заперечує, оскільки позивачем не надано детального звіту з переліком виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, що унеможливлює визначення співмірності сплаченої позивачем суми судових витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача у відповіді на відзив від 28.08.2020 року проти тверджень Головного управління ДПС у Полтавській області заперечує, посилаючись на те, що доводи останнього є безпідставними, оскільки позивач оформлено Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги, в якій визначено усі послуги, за які сплачено 10 000 грн. Зокрема, представником позивача долучено довіреність, видачу ТОВ «ПК «ГАЗВИДОБУВАННЯ» на адвоката від 10.07.2020 року, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю.

Інших доказів до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача не долучено та матеріали справи не містять.

Всебічно і повно дослідивши матеріали справи, обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення, заперечень проти цієї заяви, інших пояснень, наданих сторонами з цього питання, оцінивши докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України 05.07.2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закону №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону №5076 визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076).

Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: Договір від 10.07.2020 року №10-07/2020 про надання правової допомоги, Додаткову угоду №2 від 10.07.2020 року до Договору від 10.07.2020 року №10-07/2020, копію платіжного доручення від 14.07.2020 року №21 на суму 10 000 грн. згідно з Договором від 10.07.2020 року №10-07/2020, довіреність, видачу ТОВ «ПК «ГАЗВИДОБУВАННЯ» на адвоката Насупу Оксану Валеріївну від 10.07.2020 року, свідоцтво Насупи О.В. про право зайняття адвокатською діяльністю серії КС №8799/10 від 07.02.2020 року, виданого Радою адвокатів Київської області згідно з рішенням від 07.02.2020 року №78.

Відповідно до змісту Договору від 10.07.2020 року №10-07/2020 про надання правової допомоги, який укладено між Адвокатським об`єднанням «Форум» (далі - Об`єднання) та ТОВ «ГАЗВИДОБУВАННЯ» (далі - Клієнт), виконання послуг із надання правової допомоги за цим договором доручено адвокату Насупі Оксані Валеріївні (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серії КС №8799/10 від 07.02.2020 року, виданого Радою адвокатів Київської області згідно з рішенням від 07.02.2020 року №78) (підпункт 1.2 пункту 1 Договору).

Згідно з підпунктом 3.1. пункту 3 цього Договору, вартість правової допомоги за цим Договором складається із: а) суми гонорару, що виплачується Клієнтом Об`єднанню; б) сум, що виплачуються Клієнтом Об`єднанню як покриття фактичних витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги за цим Договором. (підпункт 3.1.).

За надання правової допомоги Клієнт виплачує Об`єднанню гонорар (винагороду за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги Клієнту), що визначається у фіксованому розмірі, погодженому сторонами в додаткових угодах до договору. (підпункт 3.2.).

Факт надання правової допомоги, а також її оплати, засвідчується актом прийому-передачі наданих послуг, який підписується Сторонами.(підпункт 3.5.).

Відповідно до змісту Додаткової угоди №2 до Договору від 10.07.2020 року №10-07/2020 Сторонами визначено зобов`язання Об`єднання надати Клієнту консультаційні та правові послуги та здійснити представництво Клієнта в Окружному адміністративному суді міста Києва, відповідно до умов Договору, по справі:

«- Про визнання протиправними та скасувати Рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України № 32066/31354329/2 від 03.07.2020;

- визнання протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області № 1661503/31354329 від 23.06.2020;

- зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну № 10 від 31.05.2020, у день її подання 12.06.2020 ТОВ «Промислова компанія «ГАЗВИДОБУВАННЯ» на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.» (далі - Справа).

Пунктом 2 Додаткової угоди №2 погоджено, що за надання правової допомоги, визначеної пунктом 1 цієї Додаткової угоди, Клієнт сплачує Об`єднанню гонорар у розмірі 10 000 грн., який включає в себе надання таких правових послуг: за підготовку та складання процесуальних документів по Справі, аналіз та роботу з документами (доказами, що обґрунтовують позовні вимоги) - 5 000 грн., за представництво інтересів Клієнта в Окружному адміністративному суді міста Києва в рамках судового супроводу Справи - 5 000 грн.

Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди №2 гонорар сплачується у повному розмірі протягом 10 робочих днів з дати підписання зазначеної Додаткової угоди.

Так, із змісту Договору від 10.07.2020 року №10-07/2020 про надання правової допомоги судом встановлено, що як факт надання правової допомоги, так і її оплата, засвідчуються актом прийому-передачі наданих послуг, в той час, як зазначення у Додатковій угоді послуг, які зобов`язується надати Клієнту Об`єднання, не підміняє собою обов`язку складання акту прийому-передачі наданих послуг та підписання його Сторонами за результатами вирішення Справи.

Водночас, такий акт прийому-передачі із детальним описом наданих правових послуг у матеріалах справи відсутній та ні позивачем ні представником позивача не наданий, що унеможливлює встановлення співмірності сплаченої позивачем суми у розмірі 10 000 грн. за надання Об`єднанням правничої допомоги під час розгляду судом адміністративної справи №640/16175/20, яку, зокрема, судом визначено як справу незначної складності.

Таким чином, позивачем не доведено співмірності сплаченої суми у розмірі 10 000 грн. за правничу допомогу, надану адвокатом Насупою О.В. на підставі Договору від 10.07.2020 року №10-07/2020.

Беручи до уваги встановлене, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. є не підтвердженими належними доказами, що унеможливлює здійснення оцінки співмірності наданих послуг (у разі, якщо такі послуги надано) зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача в повному обсязі.

Керуючись статтями 6, 9, 143, 195, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У стягненні за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗВИДОБУВАННЯ» витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. відмовити.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Додаткове рішення набирає законної сили у порядку та строк, встановлений статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено у порядку статей 292, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне додаткове рішення складено 28.10.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна