Справа № 200/9136/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 р. Справа№200/9136/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 )

до Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради (, 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, 23)

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги з 5 червня 2020 року, зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року позовну заяву позивача прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 200/9136/20-а. Одночасно суд задовольнивши клопотання позивача вирішив проводити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), зобов`язав відповідача надати суду належним чином засвідчену копію особової справи позивача відповідно до спірних правовідносин.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач у позовній заяві зазначила, що з грудня 2018 року отримувала призначену їй допомогу, як особа працездатного віку, яка доглядає за особою, що досягла 80-річного віку (своєю матір`ю), яка переміщена з тимчасово окупованої території України, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача померла, про що позивач належним чином повідомила відповідача. Після чого виплата грошової допомоги їй була припинена з наступного місяця. У зв`язку із не працевлаштуванням позивача розмір грошової допомоги їй було зменшено на 50 відсотків, а з 1 травня 2020 року взагалі припинено. У зв`язку із введеними карантинними заходами позивач працевлаштувалась тільки з 1 червня 2020 року до Миколаївської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що повідомила відповідача в усній формі. 5 червня 2020 року позивач звернулась до відповідача із письмовою заявою про призначення їй адресної грошової допомоги до якої додала довідку з місця своєї роботи. Проте, не дивлячись на працевлаштування позивача, відповідачем було відмовлено їй у виплаті такої допомоги на підставі п. 7 Порядку № 505, без можливості її поновлення в подальшому. Також позивач зазначає, що відмова працівників Управління у прийнятті її заяви від 23 липня 2020 року щодо призначення їй адресної допомоги з тих підстав, що вона не містить підстав попередньої відмови в призначенні їй такої допомоги на попередній шестимісячний строк є незаконною, оскільки Порядком № 505 не визначено форму такої заяви.

В установлений судом строк відповідачем на адресу суду надано відзив на позовну заяву позивача, у якому останній заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, зазначивши, що позивач неодноразово зверталась до Управління з питань призначення їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а саме 17 жовтня 2019 року, 19 червня 2019 року та 14 серпня 2019 року. У вказаних заявах позивач зазначала, що здійснює догляд за особою похилого віку та долучила довідку та підтверджувала таку обставину відповідною довідкою. Така допомога їй була виплачена в повному обсязі. 4 лютого 2020 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення їй грошової допомоги зазначивши про те, що вона не працевлаштована та додавши до неї копію свідоцтва про смерть опікуємого з датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі п. 7 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505, відповідачем здійснено перерахунок призначеної позивачу грошової допомоги, а саме: з 1 січня 2020 року по 13 лютого 2020 року у щомісячному розмірі 442 грн.; з 14 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року у щомісячному розмірі 442 грн.; з 1 березня 2020 року по 30 квітня 2020 року у щомісячному розмірі 221 грн. 5 червня 2020 року позивач звернулась із заявою про призначення їй грошової допомоги в якій зазначила про те, що працевлаштувалась до Миколаївської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 1 червня 2020 року та надала відповідну довідку з місця роботи. Відповідач зазначає, що у разі припинення виплати допомоги особам працездатного віку відповідно до п. 7 Порядку №505, допомога на наступний строк не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність. Підсумовуючи відповідач звертає увагу суду на той факт, що позивачу грошова допомога була припинена 30 квітня 2020 року у зв`язку з не працевлаштуванням, а не у зв`язку з закінченням поточного шестимісячного строку виплати грошової допомоги, як це вимагає п.п. 5, 7 Порядку № 505, а тому посилання позивача на продовження строку звернення із заявою про призначення грошової допомоги у зв`язку із карантинними заходами є безпідставними.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки від 26 червня 2017 року № 1426-84987 позивач є внутрішньо переміщеною особою з фактичним місцем проживання-перебування: АДРЕСА_2 .

Як встановлено судом на підставі пояснень сторін та матеріалів справи, позивач згідно її заяви від 14 серпня 2019 року на підставі протоколу № 38 від 23 серпня 2019 року засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконкомі Краматорської міської ради та підставі рішення Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради від 30 серпня 2019 року отримувала призначену їй з 14 серпня 2019 року по 13 лютого 2020 року грошову допомогу, як внутрішньо переміщена особа та як особа яка доглядає за особою похилого віку.

4 лютого 2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення їй грошової допомоги, в якій зазначила, що не працює. До заяви позивач додала копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 17 грудня 2019 року ОСОБА_3 , опікуном якої являлась позивач.

Рішеннями відповідача від 26 лютого 2020 року на підставі витягу з протоколу № 7 засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконкомі Краматорської міської ради від 21 лютого 2020 року, позивачу призначено з 1 січня 2020 року по 13 лютого 2020 року грошову допомогу в сумі 442 грн., з 14 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року в сумі 442 грн., з 1 березня 2020 року по 30 квітня 2020 року в сумі 221 грн.

30 квітня 2020 року виплата позивачу адресної допомоги відповідачем припинена, що не заперечується сторонами.

1 червня 2020 року позивач працевлаштувалась на посаді діловода Миколаївської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відповідно до довідки від 15254/36531/23/20Д/10 ЗД від 4 червня 2020 року.

У зв`язку з працевлаштуванням 5 червня 2020 року позивач звернулась із заявою до відповідача про призначення їй грошової допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. До заяви позивач додала довідку з місця роботи.

Рішенням від 12 червня 2020 року відповідач відмовив позивачу у призначенні адресної допомоги з підстав передбачених п.п. 3, 7 постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст. 4 цього Закону, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначає «Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 (надалі за текстом - Порядок №505).

Відповідно до пункту 2 Порядку №505 було передбачено, що грошова допомога надається громадянам України, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Разом з цим, з огляду на інші положення пункту 2, така допомога могла бути призначена і на кожний наступний шестимісячний строк, у випадку подання представником сім`ї до уповноваженого органу заяви, в якій повідомляється про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`явлення довідки всіх членів сім`ї про взяття їх на облік як осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.

Відповідно до п. 3 Порядку № 505, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

При цьому, аналізуючи вказану норму, суд дійшов висновку про те, що пункт 3 Порядку № 505 не передбачає абсолютну заборону на призначення щомісячної адресної допомоги тим особам, яким вона була припинена відповідно до пункту 7 вказаного Порядку, а містить чітке і однозначне правило щодо не призначення допомоги саме на наступний строк, під яким слід розуміти один шестимісячний строк (оскільки тільки на такий строк допомога і призначається), що йде за тим, у якому виплату допомоги було припинено особі на підставі пункту 7 Порядку №505. Тому вищезазначеним Порядком не заборонено звертатись Позивачу з заявою про призначення адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, після того, як вона вже отримувала її та підстав для відмови у призначенні такої допомоги немає, оскільки чинним законодавством не встановлено чіткої заборони на призначення такої допомоги особі в подальшому.

Оскільки Позивачу припинено виплату адресної допомоги в квітні 2020 року, позивач працевлаштувалася 1 червня 2020 року, а з заявою про призначення адресної допомоги звернулася до відповідача 6 червня 2020 року, тобто після спливу шестимісячного строку, тому заборона, встановлена пунктом 3 Порядку №505, вичерпала свою дію щодо позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в призначенні адресної грошової допомоги, чим порушено права позивача на соціальний захист, гарантований Конституцією України.

Поряд з іншим, позивач просить зобов`язати відповідача призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам. Проте вимога стосовно виплати є похідною від призначення, тобто зобов`язати виплатити можливо лише нараховані кошти.

Відтак, суд вважає цю вимогу передчасною. В зв`язку з чим, належним та достатнім способом захисту прав позивача, з урахуванням приписів статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради призначити позивачу щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до заяви від 5 червня 2020 року.

У зв`язку із наведеним вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Разом з цим, згідно положень частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає, що для повного та ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради від 12 червня 2020 року, яким відмовлено ОСОБА_2 в призначенні їй допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем був сплачений судовий збір відповідно до квитанції від 30 вересня 2020 року № 16, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124, 125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради (, 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, 23) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради (, 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, 23) які виразились у відмові ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) призначити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до її заяви від 5 червня 2020 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради (, 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, 23) від 12 червня 2020 року, яким відмовлено ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради (, 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, 23) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) щомісячну адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 5 червня 2020 року.

В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради (, 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, 23) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 800 (вісімсот) грн.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 30 жовтня 2020 року. Повне судове рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар