Справа № 540/1656/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1656/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Абрамовій К.В.,

за участю представників:

позивача - Беженар Є.О.

відповідачів - Павлюк Л.П., Головко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

І. Зміст позовних вимог

25 червня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), у якому просить:

- визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м.Херсон, вул. 28 Армії, 6) щодо зменшення з 05.05.2016 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та невірного визначення сум грошового забезпечення, при її призначенні, яке здійснено згідно пункту "б" статті 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою КМУ від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6), здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, в основному розмірі 30 % з суми грошового забезпечення 19 297,91 грн., починаючи з 5 травня 2016 року, з урахуванням проведених раніше виплат.

ІІ. Позиція позивача та заперечення відповідача

Вказані вимоги позивачка обґрунтовує, тим що є дружиною померлого полковника міліції у відставці ОСОБА_2 , який на момент смерті перебував на обліку у ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. До травня 2016 року позивачка отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та з 05.05.2016 року відповідачем призначено їй пенсію в разі втрати годувальника в розмірі 30 % грошового забезпечення 8 960,01 грн. померлого годувальника, основний розмір, якої становить 2 688,00 грн. Позивачка стверджує, що відповідачем під час переведення її на пенсію по втраті годувальника безпідставно здійснено розрахунок пенсійних виплат виходячи із грошового забезпечення її померлого чоловіка станом на 2008 рік, оскільки у 2011 році померлому чоловікові було здійснено перерахунок пенсії у розмірі 85% грошового забезпечення 19 297,91 грн. відповідно до довідки Управління МВС України в Херсонській області від 29.12.2010 №10/135 та постанови Суворовського районного суду м. Херсона від 16.12.2010, а відтак розмір її пенсії по втраті годувальника також повинен розраховуватись з цієї суми. У червні 2020 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Херсонській області із вимогою провести призначення та здійснювати виплату належної їй пенсії в розмірі 30% грошового забезпечення 19 297,91 грн., яка залишена відповідачем без відповіді, що стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала вказане обґрунтування позовних вимог на просила їх задовольнити.

16.07.2020 р. відповідачем надано до суду відзив, яким заперечує проти позову, вказуючи, що пенсію ОСОБА_1 призначено відповідно до п." б " ст.36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 30 % померлого годувальника ОСОБА_2 , грошове забезпечення якого за посадою заступника начальника - начальника слідчого управління УМВС в Херсонській області станом на 01.01.2008 р. складає 8 960,01 грн. згідно постанови КМУ "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", відтак основний розмір пенсії позивачки в разі втрати годувальника становить 2 688 грн. (8 960,01х30%). При цьому, відповідач вказує на відсутність підстав здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Управління УМВС України в Херсонській області від 29.12.2010 р. № 10/135, в якій зазначено грошове забезпечення в розмірі 19 297,91 грн., оскільки остання була видана на виконання рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 16.12.2010 р. та стосувалась виключно її померлого чоловіка ОСОБА_2 , а згідно ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали вказані заперечення та просили відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 30.06.2020 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Крім цього, вказаною ухвалою витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійних справ позивача.

Ухвалою суду від 28.08.2020 р. задоволено клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, призначено справу до судового розгляду на 23.10.2020 р.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ст. 258 КАС України).

В судому засіданні 23.10.2020 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачка є дружиною померлого ОСОБА_2 , який на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

05.05.2016 р. за заявою ОСОБА_1 призначено пенсію в разі втрати годувальника відповідно до п." б " ст.36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 30 % грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 згідно довідки Управління МВС України в Херсонській області від 24.03.2008 №10/2173, згідно якої розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 складав 8 960,01 грн., а відтак основна сума пенсії склала 3 205,85 грн.

03.06.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про перерахунок основного розміру пенсії в разі втрати годувальника в розмірі 30 % грошового забезпечення померлого годувальника на час настання смерті, відповідно до довідки Управління МВС України в Херсонській області від 29.12.2010 №10/135 та постанови Суворовського районного суду м. Херсона від 16.12.2010 у розмірі 85% грошового забезпечення 19 297,91 грн. з часу призначення їй пенсії.

Не отримавши відповіді на вказану заяву та вважаючи, що призначений розмір пенсії є меншим від суми грошового забезпечення померлого годувальника на час його смерті, позивачка звернулась до суду з вказаним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262), яким, серед іншого передбачено, що

- члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника ( частина 3 статті 1);

- право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31) ( частина 1 статті 30);

- пенсії в разі втрати годувальника призначаються сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. ( п. «б» частини 1 статі 36);

- пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ( частина 3 статті 43);

- сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові ( частина 1 ст. 45);

- членам сімей осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією. ( частина 2 статі 50).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", яким передбачено, зокрем, -

- пенсії, що призначаються членам сім`ї померлих (загиблих) осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, державних службовців, працівників закладів освіти, закладів охорони здоров`я, науково-дослідних установ Міністерства внутрішніх справ або Національної поліції з числа колишніх працівників міліції, які станом на день опублікування Закону України Про Національну поліцію проходили службу в органах внутрішніх справ та мали календарну вислугу не менше п`яти років і продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України Про державну службу, а в закладах освіти, закладах охорони здоров`я та науково-дослідних установах Міністерства внутрішніх справ або Національної поліції - на будь-яких посадах, обчислюються в порядку, передбаченому пунктом 7 цієї постанови, з відповідних видів грошового забезпечення, з яких підлягала обчисленню пенсія годувальнику ( абзац 3 пункту 9 цього Порядку);

- членам сім`ї померлих пенсіонерів з числа зазначених військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та осіб, зазначених у пункті ж статті 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, пенсії обчислюються з окладів грошового забезпечення, з яких була обчислена (перерахована) або підлягала перерахуванню пенсія годувальнику ( абзац 4 пункту 9 цього Порядку).

VI. Оцінка суду

Аналізу наведених норм свідчить про те, що члени сімей померлих осіб, які мали право на пенсію за цим Законом, мають право на пенсію в разі втрати годувальника. При цьому, пенсія по втраті годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого обчислено пенсію годувальникові.

Крім того, особи, яким виплачується пенсія по втраті годувальника, мають право на її підвищення та перерахунок, в порядку і на умовах, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-XII.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами пенсійної справи, 05.05.2016 року ОСОБА_1 призначено пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в сумі 3 205,85 грн. відповідно до довідки Управління МВС України в Херсонській області від 24.03.2008 №10/2173, згідно якої розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 складав 8 960,01 грн.

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 16.12.2010 р. за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Управління МВС України в Херсонській області визнано дії Управління МВС України в Херсонській області по складанню довідки Управління МВС України в Херсонській області від 24.03.2008 №10/2173 протиправними, визнано нечинною довідку від 24.03.2008 №10/2173, видану Управлінням МВС України в Херсонській області, згідно якої розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 складав 8 960,01 грн. Зобов`язано Управління МВС України в Херсонській області видати довідку про грошове забезпечення ОСОБА_2 з урахуванням його складових на загальну суму 19 297,91 грн., а Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням складових грошового забезпечення, вказаних в довідці про грошове забезпечення станом на 01.01.2008 р, виданій Управлінням МВС України в Херсонській області.

На виконання вказаного судового рішення ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до довідки Управління МВС України в Херсонській області від 29.12.2010 №10/135 у розмірі 85 % грошового забезпечення 19 297,91 грн.

Отже, на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, пенсіонер ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до вказаної довідки Управління МВС України в Херсонській області від 29.12.2010 № 10/135.

З огляду на вказане, суд вважає, що в даному випадку розмір пенсії позивачки, як дружині померлого пенсіонера, повинна призначатись саме на підставі довідки Управління МВС України в Херсонській області від 29.12.2010 №10/135, тобто в розмірі 85 % грошового забезпечення 19 297,91 грн., яке отримував годувальник на час смерті, а не з розміру грошового забезпечення ОСОБА_2 в сумі 8 960,01 грн., встановленого згідно довідки Управління МВС України в Херсонській області від 24.03.2008 №10/2173, як це стверджує відповідач.

При цьому, суд вказує, що вказаними судовим рішенням визнано нечинною довідку від 24.03.2008 №10/2173, видану Управлінням МВС України в Херсонській області, згідно якої розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 складав 8 960,01 грн., чим спростовується довід відповідача про законність підстав призначення позивачці пенсії по втраті годувальника згідно даної довідки Управлінням МВС України в Херсонській області.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача при призначення позивачці 05.05.2016 року пенсії по втраті годувальника відповідно до п. «б» статті 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 30 % від грошового забезпечення померлого годувальника, визначеного станом на станом на 01.01.2008 р. згідно постанови КМУ "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в сумі 8 960,01 грн. є протиправними, оскільки суперечать фактично встановленим обставинам справи та вищевказаним положенням Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", і як наслідок порушують конституційне право позивачки на соціальний захист.

При цьому, суд вважає, що вимога позивачки в частині визнання протиправними дії відповідача щодо зменшення з 05.05.2016 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 є такою, що не відповідає суті порушеного права та встановленим обставинам справи, оскільки спірний розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника позивачці було протиправно обраховано при її призначені, а не внаслідок перерахунку у бік зменшення, що є підставою для відмови у її задоволенні.

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів. Зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що "ефективний засіб правового захисту" у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції (Постанова Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16 СМ, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12 ).

З огляду на необхідність обрання найбільш ефективного способу захисту порушеного права позивачки та враховуючи, що ОСОБА_1 набула право на пенсію у разі втрати годувальника померлого пенсіонера ОСОБА_2 відповідно до Закону № 2262-XII, яка призначається з дня звернення за пенсією, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії по втраті годувальника у розмірі 30 % від суми грошового забезпечення 19 297,91 грн. згідно довідки Управління МВС України в Херсонській області від 29.12.2010 р. № 10/135 починаючи з 5 травня 2016 року, з урахуванням проведених раніше виплат.

При цьому, вимога позивачки в частині зобов`язання ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити призначення пенсії по втраті годувальника у розмірі 30 % від суми грошового забезпечення 19 297,91 грн. згідно довідки Управління МВС України в Херсонській області від 29.12.2010 р. № 10/135 починаючи з 5 травня 2016 року, з урахуванням проведених раніше виплат є неправильним способом захисту порушених прав, оскільки предметом оскарження у даній справі є дії відповідача, а не рішення про призначення спірної пенсії.

VII. Висновок суду

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.1 ст.77 КАС України).

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з положеннями статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню.

VIIІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

Як встановлено судом, позивачкою заявлено одну вимогу немайнового характеру та при зверненні до суду з даним позовом нею сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн., що підтверджується платіжним документом від 25.06.2020 р. ПН 55.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вказує, оскільки за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з неправильним визначенням способу захисту порушених прав, тому судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місце знаходження 73005, м. Херсон, вул. 28-ї Армії, буд. 6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) щодо не призначення та не виплати ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) станом на 05.05.2016 року пенсії по втраті годувальника згідно пункту "б" статті 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою КМУ від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" у розмірі 30 % від суми грошового забезпечення 19 297,91 грн. згідно довідки Управління МВС України в Херсонській області від 29.12.2010 р. № 10/135.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6), здійснити перерахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії по втраті годувальника у розмірі 30 % від суми грошового забезпечення 19 297,91 грн. згідно довідки Управління МВС України в Херсонській області від 29.12.2010 р. № 10/135 починаючи з 5 травня 2016 року, з урахуванням проведених раніше виплат.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 28 жовтня 2020 р.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 112010201