Справа № 826/16540/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 жовтня 2020 року м. Київ № 826/16540/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши клопотання Державної фіскальної служби України про перенесення строку для подання звіту про виконання рішення суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2017 року по справі №826/16540/16 задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан».

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо невнесення до системи електронного адміністрування залишків пального, які зазначені в Акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан».

Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві включити до системи електронного адміністрування залишки пального, які зазначені в Акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан».

Також постановлено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2756,00 (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість) гривень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2019 року встановлено судовий контроль за виконанням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року у справі №826/16540/16 шляхом зобов`язання Державної фіскальної служби України подати звіт про виконання зазначеного рішення протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали.

24 липня 2019 року до суду від Державної фіскальної служби України надійшло клопотання про перенесення строку для подання звіту про виконання рішення суду, обгрунтоване тим, що боржником вживаються заходи щодо виконання постанови суду, однак враховуючи місце обліку та знаходження позивача для виконання постанови необхідний більший строк, ніж встановлений судом.

Вирішення даного клопотання стало можливим після повернення даної справи з Шостого апеляційного адміністративного суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та доводи вищезазначеного клопотання позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою суду зобов`язано відповідача у п`ятнадцятиденний строк з дня її отримання подати звіт про виконання рішення суду.

Однак, Державною фіскальною службою України подано до суду клопотання про перенесення строку для подання звіту про виконання рішення суду, у зв`язку з тим, що вживаються заходи з метою виконання рішення суду для чого відповідачу необхідний більший строк ніж встановлено судом.

В подальшому ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020 року здійснено процесуальне правонаступництво відповідача допустивши заміну Державної фіскальної служби України на Державну податкову службу України, у зв`язку з її реорганізацією.

Крім того, 21 жовтня 2020 року до суду надійшла постанова державного виконавця від 24.09.2020 року про закінчення виконавчого проівадження №56180323 за виконавим листом Окружного адмиіністративного суду міста Києва від 03.04.2018 року №826/16540/16, у зв`язку з невиконанням боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника.

За таких обставин, рішення суду не виконано боржником та не подано суду у встановлений строк звіту про його виконання.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006 року, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009 року).

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно до частини другої статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами частини сьомої статті 382 КАС України визначено, що сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Враховуючи викладене, у разі не подання звіту про виконання рішення суду, суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту враховуючи обставини, що перешкоджають належному виконанню рішення суду.

Разом з тим, відповідно до приписів статті 382 КАС України строк на подання звіту про виконання судового рішення встановлюється судом і повинен відповідати принципу розумності, тобто надавати змогу суб`єкту владних повноважень виконати рішення суду.

Враховуючи, що боржником за виконавчим листом подано клоптання про перенесення строку для подання звіту і в подальшому відбуваль його реорганізація, суд доходить висновку про обрунтованість такого клопотання та наявність підстав для встановлення відповідчу нового строку подачі звіту про виконання судового рішення у даній справі.

Керуючись положеннями ст. ст. 382, 241-243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовльнити клопотання Державної фіскальної служби України про перенесення строку для подання звіту про виконання рішення суду.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) до 29 листопада 2020 року подати суду звіт про виконання рішення суду в адміністративній справі №826/16540/16.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда