Справа № 520/11556/2020
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Севастьяненко К.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" про визнання дій протиправними та скасування постанов,-
Представник позивача звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати постанови: про відкриття виконавчого провадження ВП № 60282511 від 10.10.2019 року про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Є.М. від 17.09.2019 року за №4768, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем; про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 60282511 від 10.10.2019 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем; про стягнення з боржника основної винагороди № 60282511 від 10.10.2019 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем.
- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , сплачену суму судового збору у розмірі 840,80 гривень, 17.16 комісія банку, всього 857.96 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3 000 грн., та комісію банку 30 грн.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. є протиправними, оскільки були винесені з порушенням приписів статті 24 Закону України "Про виконавче провадження". Позивач зазначив, що виконавче провадження було відкрито не за місцем проживання, перебування позивача або знаходження його майна з порушенням правил територіальної діяльності.
Ухвалою від 11.09.2020 відкрито спрощене провадження з урахуванням положень ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України та витребувано у відповідача належним чином посвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 60282511.
На виконання ухвали суду представником відповідача надано копії витребуваних документів. Своїм правом на подачу відзиву відповідач не скористався.
Положеннями ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Розгляд справи та виготовлення повного тексту рішення здійснено з урахуванням перебування судді Севастьяненко К.О. у щорічній відпустці з 17.10.2020 29.10.2020.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.
З наданого до матеріалів справи виконавчого напису № 4768 від 17.09.2020 вбачається, що місцем реєстрації боржника, зазначено АДРЕСА_1 .
Постановою від 10.10.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В., було відкрито виконавче провадження ВП №60282511 про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М. від 17.09.2019 року № 4768. Також 10.10.2019 винесено постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 60282511 та про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 60282511.
Вважаючи постанови приватного виконавця протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку правовідносинам що склались між сторонами суд зазначає наступне.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом приписів пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону №1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Згідно із частиною другою статті 24 Закону №1403-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з частиною третьою статті 25 Закону №1403-VIII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Частиною 2 статті 24 Закону №1403-VIII перебачено, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Згідно частини четвертої статті 24 Закону №1404-VIII, виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Частиною п`ятою статті 24 Закону №1404-VIII визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII).
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина третя статті 26 Закону №1404-VIII).
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону №1404-VIII).
У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (частина сьома статті 26 Закону №1404-VIII).
За приписами статті 68 Закону №1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.
Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Судом встановлено, що приватний виконавець Табінський Олег Володимирович здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.
Також, судом встановлено, що боржник у виконавчому провадженні № 60282511 - фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання № 02-12/560 від 27.12.2019 та копією паспорта (ІD картки № НОМЕР_2 від 09.12.2019), долученими до матеріалів справи.
З наданих відповідачем копій матеріалів виконавчого провадження № 60282511 вбачається, що у заяві про примусове виконання рішення, поданій стягувачем, вказано адресу боржника, ОСОБА_1 АДРЕСА_2 .
Матеріали виконавчого провадження № 60282511 не містять адреси місця роботи боржника - ОСОБА_1 .
У той же час, відповідно до виконавчого напису нотаріуса № 4768 від 17.09.2019 місце реєстрації ОСОБА_1 вказано наступним чином: АДРЕСА_1 . Вказана адреса також зазначена в Кредитному договорі позичальника від 04.02.2013 та в заяві-анкеті позичальника.
Більше того, у постанові про відкриття виконавчого провадження та усіх інших постановах, винесених у виконавчому провадженні № 60282511, також вказана адреса АДРЕСА_1 , поряд із адресою АДРЕСА_2 .
При цьому, стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення не надано доказів, які б підтверджували, що боржник дійсно проживає та/або працює у місті Києві, або має у місті Києві рухоме чи нерухоме майно.
З вказаного вбачається, що місце проживання боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Табінський О.В. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні № 60282511 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.
Таким чином, виконавчий документ прийнято приватним виконавцем ОСОБА_2 до виконання не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або наявності майна.
За таких обставин, оскаржувана постанова від 10.10.2019 року про відкриття виконавчого провадження та інші постанови винесені у виконавчому провадженні № 60282511, прийняті відповідачем із порушенням приписів Закону №1404-VIII, оскільки приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування, роботи боржника - фізичної особи (позивача) або майна.
Згідно із пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Таким чином, у даному випадку приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пред`явленням його не за місцем виконання, чого в даному випадку зроблено не було.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, суті виконаних послуг, а також враховуючи конкретні обставини справи, яка не є незначної складності та розглядалася в спрощеному провадженні, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 3000,00 грн. є співмірною та вважає за необхідне присудити на користь позивача шляхом стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн за складання адвокатського запиту та складання та подання позовної появи.
Щодо стягнення з комісії банку, суд зазначає наступне
Згідно із ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов"язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Водночас, у ч. 3 ст. 132 КАС України наведено вичерпний перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи. Докладніше кожна з категорій цих витрат конкретизована у ст. 134,135, 137, 138 КАС України, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу (ст. 134 КАС України); витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду (ст. 135 КАС України); витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (ст. 137 КАС України); витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, вчиненням інших процесуальних дій, підготовкою справи до розгляду (ст. 138 КАС України).
Вжитий у ст. 138 КАС України термін "інших процесуальних дій" стосується вчинення учасниками справи, або особами, які не є учасником судового процесу, дій пов`язаних саме з процесом доказування (збір доказів, їх огляд та забезпечення) у справі.
Встановлення законом вичерпного переліку судових витрат означає, що на присудження судом саме цих витрат у разі настання відповідних обставин (задоволення позову, залишення його без розгляду, чи закриття провадження у справі), а не будь-яких інших може розраховувати особа, що звернулася до суду з позовом.
Разом з цим, комісія банку за сплату судового збору, поштові витрати та інфляційні витрати не відносяться до судових витрат, передбачених зазначеним вище переліком, а тому такі витрати не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду судової справи, оскільки КАС України не передбачає їх відшкодування.
Отже, заявлені позивачем вимоги про відшкодування понесених ним витрат на оплату комісії банку, задоволенню не підлягають, оскільки зазначені витрати позивача, не належать до судових витрат, передбачених ст. 132 КАС України.
Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 243-246, 287, 271, 272 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" про визнання дій протиправними та скасування постанов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича ВП № 60282511 від 10.10.2019 року про відкриття виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого напису № 4768, виданого 17.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.
Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 60282511 від 10.10.2019 року.
Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича про стягнення з боржника основної винагороди № 60282511 від 10.10.2019 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Суддя Севастьяненко К.О.