Справа № 120/3180/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 жовтня 2020 р. Справа № 120/3180/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід Олени Степанівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Карпінської Т.В.

представника позивача: Подолян Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження справу адміністративну справу:

за позовом: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028)

до:Селянського (фермерського) господарства «Конкурент» с. Спичинці, Погребищенський р-н., Вінницька обл., 22250)

про: стягнення податкового боргу, зупинення видаткових операцій, заборони відчуження майна та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Вінницькій області (далі - позивач) з адміністративним позовом до Селянського (фермерського) господарства «Конкурент» (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 314 197 грн. 53 коп.; накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, шляхом зупинення видаткових операцій; заборону відчуження рухомого та нерухомого майна; зобов`язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість з єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників, що становить 292 202 грн. 10 коп., з яких основний платіж 291 177 грн. 88 коп. та штрафні санкції у сумі 1 024 грн. 22 коп. та орендної плати з юридичних осіб, що складає 21 995 грн. 43 коп.. Загальна сума заборгованості становить 314 197 грн. 53 коп. З огляду на те, що наявна заборгованість відповідачем погашена не була, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 13.07.2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 14.09.2020 року вирішено розгляд справи продовжувати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 29.09.2020 року.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позовну заяву не надав, відповідно суд у відповідності до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд зазначає, що ухвала суду про відкриття провадження у справі та судові повістки направлялися відповідачеві за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачеві повернулося до суду з відміткою «вручено 21.08.2020 року» та відповідним підписом.

За наведених вище обставин, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

18.09.2020 року за вх. № 27478 представником позивача на виконання вимог ухвали віл 14.09.2020 року через канцелярію суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином засвідчених копій матеріалів.

У судове засідання 29.09.2020 року представники сторін не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Судове засідання відкладено на 01.10.2020 року.

У судове засідання 01.10.2020 року представник відповідача не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив. Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача та надала пояснення по суті спірних правовідносин. Судове засідання відкладено на 20.10.2020 року.

20.10.2020 року за вх. № 32759 представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи копій документів.

У судове засідання 20.10.2020 року представник відповідача не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив.

Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. У судовому засіданні судом було досліджено докази. Судове засідання відкладено на 29.10.2020 року.

29.10.2020 року позивачем до суду надані письмові пояснення.

У судовому засіданні 29.10.2020 року судом було закінчено з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідач є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується заборгованість з єдиного податку з сільськогосподарських виробників та орендної плати з юридичних осіб у загальній сумі 314 197 грн. 53 коп., яка виникла у зв`язку із прийняттям:

- податкового повідомлення-рішення від 21.06.2019 року № про застосування штрафних санкцій у сумі 334 грн. 37 коп., яке отримано відповідачем 25.07.2019 року, доказів його оскарження на момент розгляду справи суду не надано;

- податкового повідомлення-рішення від 21.06.2019 року № про застосування штрафних санкцій у сумі 265 грн. 66 коп., яке отримано відповідачем 25.07.2019 року, доказів його оскарження на момент розгляду справи суду не надано;

- податкового повідомлення-рішення від 21.06.2019 року № про застосування штрафних санкцій у сумі 424 грн. 19 коп., яке отримано відповідачем 25.07.2019 року, доказів його оскарження на момент розгляду справи суду не надано;

- 11.02.2019 року відповідачем подано звітні податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи;

- 18.02.2019 року відповідачем подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), заборгованість за травень-грудень 2019 року;

Позивачем сформовано податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 88950-53 від 08.07.2019 року, яку одержано відповідачем 20.07.2019 року. Доказів її оскарження суду не надано.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, витягом з облікової картки платника податку, податковими деклараціями та відповідною довідкою станом на 11.06.2020 року.

У добровільному порядку відповідач вказану заборгованість не сплатив, відповідно позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків, відповідно до п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

П. 54.3. ст. 54 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

П. 57.3. ст. 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відповідності до вимог п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює певні факти.

Відповідно до ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Системний аналіз норм свідчить, що чинним законодавством передбачений обов`язок платників податків сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, крім випадків, коли така особа звільняється від їх сплати на підставах та умовах, визначених діючими нормативно-правовими актами. Такий обов`язок існує й щодо сплати єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників та орендної плати з юридичних осіб. У випадку, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання (податку) в установлені законодавством строки, податковий орган надсилає йому податкову вимогу в визначеному порядку. Податковий борг повинен бути сплачений платником у передбачені строки.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати єдиного податку з сільськогосподарських виробників в загальній сумі 292 2020 грн. 10 коп., з яких 291 177 грн. 88 коп. - основний платіж, 1 024 грн. 22 коп. - штрафна санкція та з орендної плати з юридичних осіб в загальній сумі 21 995 грн. 43 коп., з яких 21 995 грн. 43 коп. - основний платіж.

Податкові повідомлення-рішення від 21.06.2019 року № , № , № та вимога про сплату боргу (недоїмки) № 88950-53 від 08.07.2019 року не скасовані, сума заборгованості, визначена у них, є узгодженою у відповідності до положень ПК України. Узгодженою є також сума основного платежу з орендної плати з юридичних осіб, оскільки виникла на підставі податкових декларацій.

У встановлені строки до бюджету вказана сума податкового боргу не сплачена.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється гл. 9 ПК України.

Згідно з п. 95.1. ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Матеріалами справи підтверджується наявність податкового боргу відповідача у сумі 314 197 грн. 53 коп..

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив у повному обсязі, наявність у вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у цій частині в повному обсязі.

Вирішуючи питання про зупинення видаткових операцій шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, заборону відчуження рухомого та нерухомого майна; зобов`язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу, суд виходив з наступного.

У п. 89.1 ст/ 89 ПК України визначено, що право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 91.3 ст. 91 ПК України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

У разі відмови платника податків від підписання акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право залучати до опису майна платника податків не менш як двох понятих.

П. 89.4 ст. 89 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Згідно пп. 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 ПК України податковий орган має право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

З наведеного вбачається, що у разі не допуску контролюючого органу до опису майна у податку заставу, останній звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2019 року позивачем прийнято рішення № 12 про опис майна, що перебуває у власності відповідача у податкову заставу, про що листом за вих. № 1074/10702-32-53-7 від 26.09.2019 року повідомлено останнього. Вказаний лист отримано відповідачем 10.10.2019 року, що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

04.10.2019 року податковим керуючим Мошківською Н.В. складено акт № 5 відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, повторно 04.11.2019 року податковим керуючим Мошківською Н.В. складено акт № 6 відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Враховуючи наведені норми, не погашення відповідачем податкового боргу перед бюджетом, відмову відповідача від допуску податкового керуючого до опису майна у податкову заставу, суд дійшов висновку, що вказані позовні вимоги також підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, враховуючи відсутність майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, суд доходить висновку про наявність підстав для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податку та, відповідно, про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, позивачем надано лише платіжне доручення № 795 від 07.06.2020 року про сплату судового збору та не зазначено про інші витрати, зокрема, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то судові витрати у формі судового збору, сплачені позивачем, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України та ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до Селянського (фермерського) господарства «Конкурент» про стягнення податкового боргу, зупинення видаткових операцій, заборони відчуження майна та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Конкурент» податковий борг у сумі 314 197 грн. 53 коп..

Зупинити видаткові операції, шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності Селянського (фермерського) господарства «Конкурент».

Заборонити Селянському (фермерському) господарству «Конкурент» відчужувати рухоме та нерухоме майно.

Зобов`язати Селянське (фермерське) господарство «Конкурент» допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028)

Відповідач - Селянське (фермерське) господарство «Конкурент» (с. Спичинці, Погребищенський р-н., Вінницька обл., 22250)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 02.11.2020 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна