Справа № 640/22254/19
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Київ №640/22254/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі ГУ ПФУ в м. Києві) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії позивачу макси-мальним розміром;

- зобов`язати відповідача перерахувати і виплачувати позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром з 23.08.2018;

- зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачу недоплаченої частини основного розміру пенсії з 23.08.2018;

- зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк копії протоколу про призначення пенсії за пенсійної справою №, розрахунок недоплаченої частини основного розміру пенсії з 23.08.2018.

Підставами позову зазначено наступне. 23 серпня 2018р. позивачу згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" призначено пенсію, основний розмір якої згідно з розрахунком становить 17725,60 грн. Розмір пенсії до виплати позивачу відповідачем обмежено максимальним розміром - 14350 грн. у 2018р., 14970 грн. і 15640 грн. - у 2019р., з чим позивач не погоджується. 11 листопада 2019р. з метою здійснення перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром та виплати недоплаченої частини пенсії, позивач звернувся до відповідача із заявою з цього приводу. Зазначає, що з 23.08.2018 (з моменту призначення пенсії позивачу) законодавством не було встановлено обмежень щодо максимального розміру пенсій.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові, зазначивши, що розмір пенсійної виплати позивача станом на 23.08.2018 визначався, зокрема, з урахуванням положень ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військо-вої служби, та деяких інших осіб", а також ч. 1 ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Позивач подав відповідь на відзив, у якому зазначає наступне. Питання порядку подання документів для призначення пенсії особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не є спірним у даній справі, а відтак, безпідставно проаналізоване відповідачем у відзиві. Крім цього, продублювавши за змістом доводи позовної заяви, зазначив про відсутність підстав для обмеження максимальним розміром його пенсії з 23.08.2018.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що з 23.08.2018 позивачу призначено пенсію за вислугу років від-повідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У справі наявна копія пенсійного посвідчення від 28.12.2018 Серія НОМЕР_1 .

Згідно з копією розрахунку пенсії позивача станом на 25.03.2019 по пенсійній справі № її призначено із сум грошового забезпечення у розмірі 24730,50 грн., у т.ч.:

- посадовий оклад - 7750 грн.,

- оклад за військове звання - 1480 грн.,

- процентна надбавка за вислугу років 50% - 4615 грн.,

- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24міс. (у т.ч.: робота з таємними виробами, носіями, документами 15%, надбавка за специфічні умови проходження служби 40%, премія 24%) - 10885,50 грн.

Основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 29) у розмірі: 17311,35 грн. Підсумок пенсії з надбавками: 17725,60 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: 14970 грн.

Станом на 25.03.2019 розмір пенсії позивача до виплати обмежено максимальним розміром - 14970 грн.

Розрахунок пенсії позивача на 2018р. до суду не подано. Як зазначено у позовній заяві та не заперечувалось відповідачем, обмеження пенсії максимальним розміром застосовано ГУ ПФУ в м. Києві з часу її призначення (23.08.2018).

18 листопада 2019р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перера-хувати та виплачувати йому пенсію без обмеження максимальним розміром з грудня 2019р., а також здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 23.08.2018. Копія листа наявна у справі.

Відповіді на вказане звернення до суду не надано. Водночас, як зазначено у позовній заяві і не спростовано відповідачем, під час розгляду цієї заяви посадовою особою відпові-дача рекомендовано позивачу вирішувати спірне питання в судовому порядку.

Спірні правовідносини виникли у сфері пенсійного забезпечення та стосуються пере-рахунку і виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпе-чення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії - 23.08.2018) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі зас-луги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Бать-ківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законо-давством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Між тим, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано неконституційним положення ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У постановах Верховного Суду від 03.10.2018 №127/4267/17, від 16.10.2018 №522/16882/17, від 31.01.2019 №638/6363/17, від 12.03.2019 №522/3049/17, від 09.09.2019 №463/925/17, від 16.04.2020 №620/1285/19 зроблено висновок про те, що внесені Законом України від 06.12.2016 №1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до ч. 7 ст. 43 вищевказаного Закону, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Отже, на час призначення позивачу пенсії була відсутня норма ч. 7 ст. 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо обмеження розміру пенсії максимальним розміром.

Враховуючи викладене, суд відхиляє як помилкові заперечення відповідача щодо наявності підстав для обмеження максимальним розміром пенсії позивача, визначених ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Водночас, на момент призначення і виплати позивачу пенсії, діє норма ч. 1 ст. 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", згідно з якою максимальний розмір пенсії (крім пенсій-них виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим катего-ріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до <...> законів України <...> "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" <...> не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з абз. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановле-ним цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсія позивачу призначена 23.08.2018, тобто після набрання чинності Законом України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформу-вання пенсійної системи", а відтак згідно з абз. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону встановлене ч. 1 ст. 2 обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, поширювалось на позивача на час призначення йому пенсії.

Приходячи до висновку про те, що положення ч. 1 ст. 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" поширюється на позивача, суд, також, враховує висновок Верховного Суду у постанові від 24.06.2020 №580/234/19, підтриманий у постанові від 10.09.2020 №280/5154/19, що з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст. 2 цього Закону.

Згідно із ст. 7 Закону України від 07.12.2017 №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" у 2018 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Згідно із ст. 7 Закону України від 23.11.2018 №2629-VIII "Про Державний бюджет на 2019 рік" у 2019 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Як вже встановлено судом з наявної у справі копії розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі № (призначена з 23.08.2018), розмір пенсії позивача стано-вить 17311,35 грн., що перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених на час спірних правовідносин для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки, розрахований розмір пенсії позивача перевищує встановлений ч. 1 ст. 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" її максимальний розмір, то, визначаючи належний до виплати розмір пенсії позивача із застосуванням встановленого обмеження, відповідач діяв відповідно до вказаного Закону, який у спірний період неконституційним не визнавався і підлягав застосуванню відповідачем.

Інших аргументованих доводів, які б спростовували заперечення відповідача, позивач не навів, а судом не встановлено передбачених ст. 2 КАС України підстав для визнанні оспорюваних дій протиправними.

За встановлених судом обставин і наведеного правового регулювання, а також з урахуванням відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору згідно з ч. 13 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" як учасник бойових дій, що підтверджується доданою до позовної заяви копією відповідного посвідчення від 22.04.2015. Понесення інших судових витрат сторонами не заявлялось, тому їх розподіл судом не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 90, 139, 241-246, 257-263 КАС України, суд

в и р і ш и в:
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Позивач: ОСОБА_1 ;

адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві;

04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Дата рішення є датою складання його повного тексту.

Суддя Д.А. Костенко