Справа № 374/317/20
Суддя: Закаблук О. В.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 374/317/20
Провадження № 2-а/368/16/20
УХВАЛА

іменем України

"30" жовтня 2020 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий: суддя Закаблук О.В.

При секретарі: Балацька Н.О.

- розглянувши заяву про самовідвід судді Кагарлицького районного суду Закаблука О.В. від участі в розгляді справи № 374/317/20, провадження № 2 а/368/16/20, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дільничої виборчої комісії № 320537 1 го виборчого округу, дільничої виборчої комісії № 320529 про визнання протиправними дій виборчих комісій, -

В С Т А Н О В И В :

29.10.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Дільничої виборчої комісії № 320537 1 го виборчого округу, дільничої виборчої комісії № 320529 про визнання протиправними дій виборчих комісій № 320537 та 320529 та визнання протоколів про підрахунок голосів недійсними, справа № 374/317/20, провадження № 2 а/368/16/20.

29.10.2020 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В.

30.10.2020 року суддею Закаблуком О.В. подано самовідвід у розгляді даної справи, яке обгрунтовано тим, що позивач по даній справі, - ОСОБА_1 є його колишньою дружиною, що, на думку судді Закаблука О.В. може викликати сумнів у його неупередженості, що, відповідно, - є підставою для подання суддею самовідводу з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та заяву про самовідвід судді, - задовольнити, шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм процесуального права.

Як судом вказано вище в мотивувальній частині даної ухвали, позивачем в даній адміністративній справі є громадянка України ОСОБА_1 , яка є колишньою дружиною судді Закаблука О.В., який визначений автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної справи.

Слід вважати, що участь судді Закаблука О.В. в розгляді справи може викликати сумнів в його неупередженості у розгляді даної справи не тільки в учасників справи, а й у сторонніх осіб, які не є учасниками процесу.

Вищевказаний факт слід розцінювати як підстава для подання самовідводу, яка передбачена п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо існують інші обставини, які можуть викликати сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Згідно ч. 1 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених в статтях 36 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Суд вважає, що суддя Закаблук О.В. в дотримання вимог ч. 1 ст. 39 КАС України правомірно подав заяву про самовідвід, так як дійсно існує обставина для подачі самовідводу, яка передбачена п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України.

Згідно ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вважає, що заява про самовідвід, подана суддею Закаблуком О.В., - не суперечить вимогам ч. 3 ст. 39 КАС України, так як є, не думку суду, - вмотивованою, та подана в межах строків, які зазначені в ч. 3 ст. 39 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 40 КАС України питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Отже, що стосується питання неупередженості, та дотримання такої вимоги під час розгляду адміністративного провадження, то суд зазначає наступне:

Суд зазначає, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, шо кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1).

Таким чином, кожен громадянин має право саме на справедливий судовий розгляд, безстороннім та незалежним судом.

Згідно ст. 9. Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. І ст. 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Дані правовідносини з огляду дотримання ст. 6 Конвенції зазначені в наступних рішеннях Європейського суду з прав людини.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Ческьої Республіки), § 49).

Кожен має право на судовий розгляд справи, що стосується його «цивільних прав та обов`язків». Таким чином, у статті 6 § 1 представлено «право на суд», разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (Golder v. the United Kingdom (Голдер проти Сполученого Королівства), § 36)

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 36; Nunes Dias v. Portugal (Нун`єш Діаиі проти Португалії) (dec.) стосовно правил, що регламентують сповіщення

Правосуддя має не тільки здійснюватися, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так, кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micalief v. Malta (Мікалефф проти Мальти) |ВП], § 98).

Правила, що стосуються предмета спору чи застосування цих правил, не повинні перешкоджати сторонам у отриманні доступного судового захисту (Miragall Escolano v. Spain (Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії); Zvolsky and Zvolska v. the Czech Republic (Зволъсъкий та Звольстка проти Чехії), § 51).

Відповідно до ст. 3 Конституції утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст.ст.2, 7 Закону «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що кожен має право на справедливий розгляд своєї справи неупередженим, безстороннім судом.

У справі Borgers v Belgium ССПЛ вказав що «правосуддя має не тільки відбутися, необхідна наявність всіх атрибутів цивілізованого правосуддя». Суддя Мартене в окремій думці по цій справі, підкреслив важливість додержання судової процедури, зазначивши: «якщо суди не будуть зважати на формальну сторону справи, на зовнішні атрибути, чи матимуть вони моральне право вимагати беззаперечного виконання закону від інших?».

Тобто, наведена практика ЄСПЛ говорить про те, що суд повинен бути неупередженим та безстороннім під час розгляду справи та здійснення правосуддя загалом.

При наданні оцінки обставинам, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, слід враховувати Бангалорські принципи поведінки суддів, що схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, які дещо конкретизують випадки, що можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Так, у другому показнику «Об`єктивність» (пункт 2.5) йдеться, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, із наведених рекомендацій можливо дійти висновку, що суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення неупередженого рішення або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості чи об`єктивності судді.

Особливої уваги заслуговує те, що сприйняття неупередженості визначається за критерієм стороннього спостерігача у контексті оціночного розуміння «інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді», що не містить конкретного і вичерпного переліку підстав (критеріїв).

Позиція суду повністю узгоджується з висновками, відображеними у практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Мироненко і Мартиненко проти України», заява № 4785/02, рішення від 10 грудня 2009 року, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Статтею 3 Кодексу суддівської етики встановлено, що суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

З огляду на вищевказані обставини справи та норми як вітчизняного, так і Європейського Права, слід вважати, що будь-яке рішення у цій справі, прийняте судом, до складу якого входить суддя Закаблук О.В., - може викликати сумнів в його безсторонності, необ`єктивності або неупередженості, а тому враховуючи вищевказане, суд вважає, що розгляд даної справи повинен бути проведений в іншому складі суду, що, відповідно, - тягне за собою застосування положень ст.ст. 40, 41 КАС України.

Згідно ч. 12 ст. 40 КАС України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 36, ч.ч. 1, 3 ст. 39, ч.ч. 1, 2, 12 ст. 40, ч. 1 ст. 41, ч. 2 ст. 241, 242, 248, 250 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Кагарлицького районного суду Закаблука О.В. від участі в розгляді справи № 374/317/20, провадження № 2 а/368/16/20, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дільничої виборчої комісії № 320537 1 го виборчого округу, дільничої виборчої комісії № 320529 про визнання протиправними дій виборчих комісій, - задовольнити.

Відвести суддю Кагарлицького районного суду Закаблука Олександра Володимировича від участі в розгляді адміністративної справи № 374/317/20, провадження № 2 а/368/16/20, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дільничої виборчої комісії № 320537 1 го виборчого округу, дільничої виборчої комісії № 320529 про визнання протиправними дій виборчих комісій.

Справу № 374/317/20, провадження № 2 а/368/16/20, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дільничої виборчої комісії № 320537 1 го виборчого округу, дільничої виборчої комісії № 320529 про визнання протиправними дій виборчих комісій, направити до канцелярії Кагарлицького районного суду Київської області для вирішення питання щодо визначення іншого ж судді цього суду для слухання справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Закаблук