Справа № 414/2036/20
Суддя: Ковальов В. М.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року Справа № 414/2036/20

Провадження № 2-а/414/38/2020

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Ковальова В.М.

за участю секретаря: Олєйнікової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кремінна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області, інспектора 4 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Молодцова Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 08 жовтня 2020 року звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого посилається на наступне. Його 29 вересня 2020 року старшим сержантом поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Молодцовим Д.О. було притягнуто до адміністративній відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за те, що він того ж дня о 12 год. 11 хв. керуючи автомобілем RENAULT SYMBOL у м. Травневе, рухався зі швидкістю 91 км/год., що є перевищенням встановленого обмеження швидкістю на 41 км/год. і порушенням п.12.4 ПДР України. Швидкість руху автомобіля вимірювалася приладом TruCam TC 00709.

Інкриміноване правопорушення він не вчиняв, оскільки рухався на автомобілі зі швидкістю 50 км/год. На його вимогу поліцейський не надав йому сертифікат на прилад вимірювання швидкості, склав протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинення транспортного засобу, а не за місцем розташування органу патрульної поліції, не роз`яснив йому права, у тому числі на захист. Доказів його вини поліцейським не надано, тому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення та стягнути судові витрати у розмірі 1 639 грн. 40 коп., які складаються з послуг адвоката та судового збору.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року залучено до участі в справі у якості другого відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримав з підстав викладених у позовної заяві, на спідометр автомобіля не дивився, але вважає, що рухався з дозволеною у населеному пункті швидкістю. Наполягає на скасуванні постанови про накладання на нього адміністративного стягнення у зв`язку з порушенням процедури розгляду справи, оскільки йому права, у тому числі на захист, не роз`яснювалися. Поліцейський лише приніс постанову та надав йому. В останнє судове засідання не з`явився, у заяві на ім`я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі, які повідомленні про дату розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явилися, доказів спростування доводів позивача не надали. Патрульний поліцейський Молодцов А.О. надав відзив лише позивачу, який зі згодою останнього долучено до справи, тому суд вирішив справу розглянути за їх відсутністю.

Згідно відзиву патрульного поліцейського постанова про накладання на позивача адміністративного стягнення відповідає вимогам діючого законодавства та судової практики. Стверджує, що позивач пред`явив позов до ОСОБА_2 , який взагалі не причетний до цієї постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 /далі - ПДР/ зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 3 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху

Відповідно до ст. 251 цього Кодексу, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

В силу ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 цього Кодексу вказує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Доказі, які надані суду, свідчать про наступне.

На відеозаписі, який було додано до відзиву і який переглянуто судом (а.с.51), зафіксовано рух автомобіля RENAULT SYMBOL реєстраційний номер НОМЕР_1 зі швидкістю 91 км/год. та в подальшому зупинка даного автомобіля. Інша інформація на диску відсутня. У судовому засіданні позивач не заперечував, що вказаним автомобілем керував він.

Доводи позивача щодо відсутності у поліцейських правових підстав на використання пристрою TruCam та заперечення про розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У 3197-12 (а.с.47).

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05 квітня 2012 року № 437 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки за № У3197-12.

Дана процедура проведення державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки з подальшою реєстрацією таких типів вимірювальної техніки в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки була передбачена положенням Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року№ 113/98-ВР, який втратив чинність 01 січня 2016 року та іншими підзаконними нормативно-правовими актами, які наразі втратили чинність.

Відповідно до п. 1.3 «Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки», затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 100 від 19 лютого 2000 року (втратив чинність 14 червня 2016 року) сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки видаються на підставі позитивних результатів державних приймальних або державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки іноземними виробниками засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представником в Україні для офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх вивезення на територію України партіями. Таким чином, процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України партіями.

На виконання вищевказаних нормативно-правових актів, які на даний час втратили чинність, здійснювалися державні приймальні випробування приладу TruCAM з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Так, Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Тобто, виходячи з вищевказаних положень, у разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України.

Але засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту їх виключення із даного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Крім того, відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 липня 2016 року № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, внесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01 січня 2019 року. При цьому, прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.

Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VI, який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

При цьому вищевказаним Законом не передбачено повторного проходження процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Згідно наданого відповідачем свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/18043, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 24 січня 2020 року та чинного до 24 січня 2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000709, є придатним до застосування (а.с. 46).

Можливість використання виробу TruCam також підтверджується наявністю експертного висновку, виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3008 (а.с. 48-49), який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ІS0/ІЕS 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Тому використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції є цілком правомірними.

Як вбачається з постанови про накладання адміністративного стягнення та наданої поліцейським фототаблиці - роздруківки з приладу TruCam, 29 вересня 2020 року о 12:11:02 у населеному пункті зафіксовано автомобіль RENAULT SYMBOL реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався на 449 км. автодорозі с-ще Травневе, Харківського району, Харківської області зі швидкістю 91 км/год. при обмеженні швидкості у 50 км/год. (а.с.8,45). Попереду автомобіля позивача відсутні інші транспортні засоби. Інспектор старший сержант поліції Управління поліції в Харківській області Молодцов А.О. /а не Молодцов Д.А./ притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п. 12.4 ПДР та застосував до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Суд не може погодитися з доводами позивача про те, що сам по собі відеозапис швидкості його автомобілю не можна розглядати як належний доказ, оскільки відсутні інші докази, які б спростовували цю позицію і давали підстави стверджувати, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Така правова позиція міститься в постанові ВС від 12 березня 2018 року у справі № 751/6165/17.

Тому, посилання позивача на те, що лазерним вимірювачем було зафіксовано не його автомобіль, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та спростовуються матеріалами справи, а тому не приймаються до уваги та розцінюються судом як спосіб захисту.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить вид вимірювача швидкості автомобіля позивача приладом TruCam (а.с.8).

Суд не може погодитися також з доводами позивача про те, що справа про адміністративне правопорушення повинна бути розглянута не на місці зупинки транспортного засобу, а за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи, з огляду на наступне.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зі змісту якої вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 цього Кодексу. Тобто рішення КСУ від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 приймалось до внесення змін до ст.258 КУпАП.

Така правова позиція міститься в постановах ВС від 15 березня 2018 року у справі № 554/5558/16-а, від 12 березня 2018 року у справі № 751/6165/17.

Цей суд також в постановах від 11 вересня 2018 року у справі № 826/11623/16, від 14 серпня 2018 року у справі № 826/15341/15 вказує, що при розгляді спорів щодо порушення вимог ПДР перевага надається змісту документу порівняно з його зовнішньою формою.

Також суд не може погодитися з доводами позивача про те, що йому патрульний поліцейський не роз`яснив права, у тому числі на захист його інтересів адвокатом, з наступних підстав.

Дійсно відповідно до вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право давати пояснення, користуватися юридичною допомогою адвоката.

Не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, у тому числі користування правовою допомоги адвокатом. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови патрульного поліцейського у цій сфері.

Така правова позиція міститься у постанові ВС у складі колегії судів КАС від 15 травня 2018 року у справі № 753/4366/17.

Згідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Крім того, позов заявлено до ОСОБА_2 , тоді як постанова про накладання адміністративного стягнення виносилася іншою особою - ОСОБА_3 . Цей недолік позивачем не усунено, а суд позбавлений можливості самостійно виправити цей недолік.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивача, а тому у суду відсутні підстави для стягнення з відповідачів судових витрат.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 159-163, 286 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області, інспектора старшого сержанта поліції Управління патрульної поліції в Харківській області 4 батальйону роти 6 Молодцова Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та стягнення судових витрат відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Першого апеляційного адміністративного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Ковальов