Справа № 824/376/20-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/376/20-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "Олбі-Рос Корона" до посадової особи в.о. заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області Мельник В.А., Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області, про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові ТОВ "Олбі-Рос Корона" (далі - позивач) просить суд: - визнати незаконною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 174154 СЕ від 20.01.2020 року до ТОВ "Олбі-Рос Корона" за порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що він не є перевізником, оскільки передав транспортний засіб в оренду ТОВ «Вектор-Трейд-Захід» на підставі договору оренди транспортного засобу, а тому не є суб`єктом, до якого застосовується відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у зв`язку з чим постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 174154 СЕ від 20.01.2020 року до ТОВ "Олбі-Рос Корона" в сумі 1700,00 грн., за порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" підлягає скасуванню.

15.04.2020 року до суду надійшов відзив Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області, в якому зазначив, що заперечує щодо задоволення адміністративного позову та зазначає, що категорично не погоджується з позовними вимогами викладеними в позовній заяві, вважає їх безпідставними та невірними.

З урахуванням заявлених вимог та заперечень, пояснень представників сторін, судом з метою з`ясування обставин справи було зобов`язано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог.

Оскільки сторонами на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, заперечення не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 КАС України зобов`язував сторони ухвалою суду надати суду письмові докази в обґрунтування заявлених вимог та заперечень.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги, а також справу розглядати в порядку письмового провадження.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, надав пояснення суду по суті спору, а також клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно, повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Олбі-Рос Корона» зареєстрований, як юридична особа 05.06.2000 року, , місцезнаходження: 58032, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Василя Лесина, 3. (а. с.3-4).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 14.09.2017 року за ТОВ «Олбі-Рос Корона» зареєстрований автомобіль марки MAN 8.163 реєстраційний номер НОМЕР_2 . (а. с 9).

01.02.2019 року між ТОВ «Олбі-Рос Корона» та ТОВ «Вектор-Трейд-Захід» укладено договір оренди транспортних засобів № 8.

01 лютого 2019року ТОВ «Олбі-Рос Корона» відповідно до Договору оренди автотранспортних засобів № 8 передало в орендне користування, а ТОВ «Вектор-Трейд-Захід» отримало транспортні засоби в загальній кількості 40 шт, серед яких значиться і MAN 8.163 реєстраційний номер НОМЕР_2 (по переліку № 18), термін дії договору до 31.12.2020 року. Передача транспортних засобів підтверджується і Актом прийому-передачі транспортних засобів від 01 лютого 2019року.

Відповідно до п.1.1. Договору оренди транспортних засобів № 8 від 01.02.2019 року автомобілі передаються з метою здійснення Орендарем, а саме ТОВ «Вектор-Трейд-Захід» своєї підприємницької діяльності, до якої ТОВ «Олбі - Рос Корона».(а. с. 7-8).

21.11.2019 року працівниками Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області на підставі направлення на перевірку від 15.11.2019 року № 003507 проведено перевірку транспортного засобу MAN 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 14.09.2017 року на а/д Н-03 289 км.

Складено Акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21.11.2019 року про те, що водій ОСОБА_1 , на автомобілі МАН номерний знак НОМЕР_2 здійснював перевезення вантажу на договірних умовах з м. Хмельницький до м.Чернівці згідно ТТН № 82 від 21.11.20219 року. (а.с. 203).

Згідно товарно-транспортної накладної № 82 від 21 листопада 2019 року видно, що автомобільним перевізником є ТОВ «Вектор - Трейд - Захід», де водій ОСОБА_1 на автомобілі МАН НОМЕР_2 здійснював перевіз вантажу з пункту навантаження м.Хмельницький до пункту розвантаження м. Чернівці. (а.с. 16).

Під час перевірки встановлено порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21.11.2019 року. (а. с. 49).

16.12.2019 року відповідача направив позивачу повідомлення щодо розгляду справи про порушення вимог ЗУ «Про автомобільний транспорт» на 15.01.2020 року. (а.с. 6, 50).

20.01.2020 року в.о. заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 174154 СЕ, якою ТОВ «Олбі - Рос Корона» притягнуто до відповідальності та накладено штраф у розмірі 1700,00 грн., за допущене правопорушення передбачене ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». (а. с. 5).

Не погодившись з правомірністю постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно положень ч. ч. 1-2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Закон України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року № 2344-III визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до ч. 11 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

За приписами ч. 3 ст. 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі - Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п.8 Положення №103).

Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до ст. 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону № 2344-III визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Статтею 60 Закону № 2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, як зазначено в абзаці 3 частини 1 статті 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт", суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник.

Відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення пасажирів застосовується саме до перевізників.

Таким чином, спірним питанням в межах даної справи є встановлення факту чи є позивач перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт".

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах (стаття 29 Закону України "Про автомобільний транспорт).

Таким чином, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39, ст. 48 Закону № 2344-III, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення пасажирів.

Судом з урахуванням письмових доказів встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 14.09.2017 року за ТОВ «Олбі-Рос Корона» зареєстровано автомобіль марки MAN 8.163 реєстраційний номер НОМЕР_2 .(а.с 9).

Тобто власником автомобіля марки MAN 8.163 реєстраційний номер НОМЕР_2 є ТОВ «Олбі-Рос Корона».

01.02.2019 року між ТОВ «Олбі-Рос Корона» та ТОВ «Вектор-Трейд-Захід» укладено договір оренди транспортних засобів № 8.

01 лютого 2019року ТОВ «Олбі-Рос Корона» відповідно до Договору оренди автотранспортних засобів № 8 передало в орендне користування, а ТОВ «Вектор-Трейд-Захід» отримало транспортні засоби в загальній кількості 40 шт, серед яких значиться автомобіль MAN 8.163 реєстраційний номер НОМЕР_2 (по переліку № 18), термін дії договору до 31.12.2020 року. Передача транспортних засобів підтверджується Актом прийому-передачі транспортних засобів від 01 лютого 2019року.

Відповідно до п.1.1. Договору оренди транспортних засобів № 8 від 01.02.2019 року видно, що предметом даного Договору є надання Орендодавцем в користування Орендарю за плату об`єкта оренди (майна) з метою здійснення останнім підприємницької діяльності на визначений строк, за умови сплати Орендарем щомісячних орендних платежів. Тобто, згідно вказаного договору, автомобілі передаються з метою здійснення Орендарем, а саме ТОВ «Вектор-Трейд-Захід» своєї підприємницької діяльності з перевезення. (а. с. 7-8).

Згідно товарно-транспортної накладної № 82 від 21 листопада 2019 року автомобільним перевізником є ТОВ «Вектор - Трейд - Захід», де водій ОСОБА_1 на автомобілі МАН НОМЕР_2 здійснював перевіз вантажу з пункту навантаження м. Хмельницький до пункту розвантаження м. Чернівці. (а.с. 16).

Водночас, відповідач не надав суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів, як передбачено ст.ст. 73-77 КАС України щодо правомірності прийняття оскаржуваного рішення стосовно автомобільного перевізника ТОВ «Олбі- Рос Корона.

У матеріалах справи відсутні належні докази щодо визнання вказаного договору нечинними, нікчемним чи удаваним, а тому в силу вимог ст. ст. 73-77 КАС України, він є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом того, що автомобільний перевізник в даному випадку не є ТОВ «Олбі- Рос Корона», як зазначено в оскаржуваному рішенні.

При цьому, Акт перевірки від 21.11.2019 року складено відносно власника автомобіля ТОВ «Олбі- Рос Корона», а не автомобільного перевізника, яким Згідно товарно-транспортної накладної № 82 від 21 листопада 2019 року є ТОВ «Вектор - Трейд - Захід».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Акт перевірки, який складено без встановлення належного суб`єкта відповідальності - перевізника за порушення законодавства про автомобільний транспорт, не може бути належною підставою у розгляді справи щодо притягнення такого суб`єкта до адміністративно-господарської відповідальності.

Відповідно до п. 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Таким чином, позивач в спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України "Про автомобільний транспорт" і не може нести відповідальність, передбачену абзацом 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт".

Тобто, позивач довів, що ним не вчинено порушення законодавства про автомобільний транспорт, як зазначено в Акті перевірки від 21.11.2019 року та до відповідальності за яке його притягнуто постановою відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що судом встановлено протиправність дій відповідача щодо притягнення ТОВ «Олбі - Рос Корона» до відповідальності за яке його притягнуто постановою відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 124 від 11.03.2020 року (а. .с 19).

Враховуючи зазначене, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 2102,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-80, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 174154 СЕ від 20.01.2020 року до ТОВ "Олбі-Рос Корона" в сумі 1700,00 грн., за порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

3. Стягнути на користь ТОВ "Олбі-Рос Корона" судовий збір у сумі 2102,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області.

Статтею 255 КАС України вирішено порядок набрання рішення законної сили. Статтями 293, 295 КАС України визначено порядок оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку повністю або частково.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: ТОВ "Олбі-Рос Корона" (58032, м. Чернівці, вул. Василя Лесина, 3, ).

Відповідачі: посадова особа в.о. заступник начальника Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області Мельник В.А., Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області (58023, м. Чернівці, вул. Руська, 248-У, ).

Суддя П.Д. Дембіцький