Справа № 120/2441/20-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 жовтня 2020 р. Справа № 120/2441/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Ю.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Сіроштана Р.В.,

представника відповідача: Щура В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_1 )

до: управління поліції охорони у Вінницькій області (провул. Залізничний, 6, м. Вінниця, 21034, )

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_1 ) до управління поліції охорони у Вінницькій області (провул. Залізничний, 6, м. Вінниця, 21034, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що управлінням поліції охорони протиправно не було проведено в повному обсязі нарахування та виплату премії за лютий 2020 року в розмірі 4421,63 грн. Не погоджуючись з вказаною позицією відповідача, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 16.06.2020 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, шляхом подання до суду належним чином укладеного договору про надання правової допомоги адвокатом Сіроштан Р.В. та клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

23.06.2020 року представником позивача усунуто недоліки, виявлені ухвалою суду від 16.06.2020 року, надано суду належним чином укладений договір про надання правової допомоги адвокатом Сіроштан Р.В. та клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

30.06.2020 року позивачем подано клопотання про витребування у відповідача додаткових доказів.

Ухвалою суду від 01.07.2020 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та поновлено пропущений строк звернення до суду. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 13.08.2020 року. Крім того, задоволено клопотання представника позивача та витребувано з управління поліції охорони у Вінницькій області відомості про нараховане та отримане грошове утримання ОСОБА_1 , за останній рік його служби в Управлінні поліції охорони у Вінницькій області починаючи березня 2019 року по лютий 2020 року включно, із зазначенням всіх складових цього грошового утримання (посадовий оклад, оклад за звання, премія, надбавки, компенсації податків та зборів, індексації. тощо) та відрахування (податки, збори, аліменти, тощо); наказ №32 від 07.02.2020 року по Управлінню поліції охорони у Вінницькій області; наказ про призначення службового розслідування за фактами викладеними у наказі №32 від 07.02.2020 року по Управлінню поліції охорони у Вінницькій області; матеріали службового розслідування за фактами викладеними наказі №32 від 07.02.2020 року по Управлінню поліції охорони у Вінницькій області; матеріали особової справи ОСОБА_1 ; журнал реєстрації всіх наказів та службових розслідувань Управління поліції охорони у Вінницькій області за 2020 рік; доказів направлення поштою відзиву від 14.04.2020 року у справі № 120/1422/20-а позивачу за вихідним №2862 (оригінал журналу реєстрації вихідної кореспонденції з вказаним номером за 2020 рік), або належні письмові докази отримання позивачем особисто, чи його представником цього відзиву.

21.07.2020 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує щодо позовних вимог та зазначив, що при несенні служби ОСОБА_1 порушив свої функціональні обов`язки, визначені наказами МВС України №577 «Про організацію службової діяльності поліції охорони з питань забезпечення фізичної охорони об`єктів» та №1179 «Про затвердження правил етичної поведінки поліцейських». В результаті чого, відповідно до наказу Управління поліції охорони у Вінницькій області №31 від 01.01.2020 року призначено службове розслідування за фактом порушення функціональних обов`язків поліцейським групи реагування старшим сержантом поліції ОСОБА_1 . Висновок за результатами проведення службового розслідування по факту порушення функціональних обов`язків поліцейським групи реагування старшим сержантом поліції Пасічником М.А. затверджений від 07.02.2020 року. Відповідно до наказу №32 від 07.02.2020 року «Про порушення функціональних обов`язків, та покарання винних» за грубе порушення службової дисципліни, функціональних обов`язків р.ІІ п. 11 пп.14 Наказу МВС України № 577 «Про організацію службової діяльності поліції охорони з питань забезпечення фізичної охорони об`єктів» та наказу МВС України № 1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», старшому сержанту поліції ОСОБА_1 встановити преміальну надбавку за лютий 2020 року 0 %. Із зазначеним наказом позивач був ознайомлений, однак від підписання та надання пояснень відмовився, про що було складено відповідний акт від 05.02.2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 13.08.2020 року відкладено судове засідання на 10.09.2020 року у зв`язку із клопотанням представника позивача для надання часу, щоб ознайомитись із відзивом.

14.08.2020 року представником позивача на адресу суду подано відповідь на відзив, у якій зазначив, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а саме те, що наказ відповідача № 32 від 07.02.2020 року «Про порушення функціональних обов`язків та покарання винних» не відповідає дійсності та виданий відповідачем в супереч ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» та ст.ст. 13-14 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України». Так, у наказі №32 вказано, що за грубі порушення службових та функціональних обов`язків, Наказу МВС України № 1179 від 09.11.2016 року «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських» та р. II п. 11 пп.14 Наказу МВС України № 577 позивачу встановлено преміальну надбавку за лютий 2020 року в розмірі 0%. Однак, з тексту наказу № 32 вбачається, що відповідач не зазначив які саме правила вказані у Наказі МВС України № 1179 від 09.11.2016 року «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських» грубо порушив позивач. Крім того, з тексту наказу № 32 не зрозуміло, яким чином позивач порушив р. II п. 11 пп. 14 Наказу МВС України № 577-17 року де зазначено: «порушувати правила радіообміну, викликати центральну радіостанцію під час її переговорів з іншими станціями, вести неслужбові розмови по радіозв`язку та телефону, відключати радіостанцію та службові телефони». Таким чином, у наказі № 32 взагалі не сформульовано, що саме порушив позивач. Більш того, відповідно до наказу № 32 до позивача не було застосовано жодного з видів дисциплінарного стягнення, тому цей наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

10.09.2020 року судове засідання не відбулось, а справа знята з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, про що секретарем судового засідання складена відповідна довідка, яка міститься в матеріалах справи.

Наступне судове засідання призначено на 30.09.2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 30.09.2020 року судове засідання відкладено на 19.10.2020 року у зв`язку із витребуванням додаткових доказів.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Крім того, наголосили, що з тексту наказу № 32 вбачається, що відповідач не зазначив, які саме правила, вказані у Наказі МВС України № 1179 від 09.11.2016 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», грубо порушив позивач. Також, з тексту наказу № 32 не зрозуміло, яким чином позивач порушив р. II п. 11 пп. 14 Наказу МВС України № 577-17р.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 перебував на посаді поліцейського ГР БУПО у Вінницькій області.

Наказом управління поліції охорони у Вінницькій області №32 від 07.02.2020 року «Про порушення функціональних обов`язків, та покарання винних» за грубе порушення службової дисципліни, функціональних обов`язків р.ІІ п. 11 пп.14 Наказу МВС України № 577 «Про організацію службової діяльності поліції охорони з питань забезпечення фізичної охорони об`єктів» та наказу МВС України № 1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», старшому сержанту поліції ОСОБА_1 встановлено преміальну надбавку за лютий 2020 року 0 %.

Підставою для винесення зазначено наказу слугував висновок службового розслідування від 07.02.2020 року, яким встановлено, що поліцейський ГР БУПО старший сержант поліції ОСОБА_1 при отриманні від чергової ГПЦС УПО 24.01.2020 року о 11.08 год. сигналу «Тривога» (пожежна сигналізація) з охороняємого об`єкту магазин «ТОВ» «МЕТРО КЕШ ЄНД КЕРІ» слідував на спрацювання 15 хвилин, під час слідування дзвонив на службовий телефон ГПЦС та запитував чи вона не дзвонила на об`єкт та відмовився від надання пояснень по вищевказаному факту, що є грубим порушенням службових та функціональних обов`язків Наказу МВС України № 577 «Про організацію службової діяльності поліції охорони з питань забезпечення фізичної охорони об`єктів» та наказу МВС України № 1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Згідно статті 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Стаття 18 Закону №580-VIII визначає основні обов`язки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 року №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Частина перша статті 19 Закону №580-VIII визначає види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону №580-VIII).

У свою чергу, відповідно до ст. 11 Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

У силу ч.1 ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно зі ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1)зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Пункт 1.2. Інструкція №230 визначає службове розслідування як комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з`ясування інших обставин.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Якщо вину особи повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Відповідно до частин першої, другої ст.94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 року №88 (далі - постанова № 988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 2 пункту 4 Постанови №988 надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Відповідно до ст.94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260 затверджено порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МАС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Пунктом 12 розділу ІІ Порядку №260 визначено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

При прийнятті рішення суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до оскаржуваного наказу, у вину позивачу ставиться грубе порушення службової дисципліни, зокрема, функціональних обов`язків р.ІІ п. 11 пп.14 Наказу МВС України № 577 «Про організацію службової діяльності поліції охорони з питань забезпечення фізичної охорони об`єктів» та наказу МВС України № 1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських».

Оцінюючи склад проступку, вчинення якого поставлено у вину позивачу, суд зазначає, що встановлення в діях позивача порушення службової дисципліни у такий спосіб, є таким, що не відповідає принципу обґрунтованості, оскільки сам факт допущення позивачем недоліків у роботі, чи порушення порядку несення служби не свідчить про неналежну організацію їх службової діяльності та відсутність дієвого контролю за виконанням обов`язків.

Неналежна організація службової діяльності та відсутністю дієвого контролю за виконанням службових обов`язків підлеглого особового складу, підлягає встановленню засобами службового розслідування та доведення зібраними матеріалами такого розслідування з визначенням змісту вчиненого позивачем діяння (дії чи бездіяльності), що утворює таку неналежну організацію службової діяльності чи відсутність контролю та причинно-наслідковий зв`язок між цим діянням і виявленими недоліками чи порушеннями в роботі підлеглого особового складу, а також ставлення позивача до вчинення такого діяння і його наслідків.

Крім того, службовим розслідуванням не досліджено та не дано оцінку ступеню вини та наявності складу дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 , яким на думку відповідача безпосередньо допущені недоліки та порушення, які службовим розслідуванням визначені як наслідки вчиненого позивачем грубого порушення службової дисципліни, що також є порушенням принципу рівності при проведенні службового розслідування та прийнятті за його наслідками рішення.

Також суд зазначає, що відповідачем при проведенні службового розслідування не досліджувалося питання вичерпності вжитих позивачем дій при спрацюванні сигналу «Тривога» (пожежна сигналізація) з охороняємого об`єкту магазин «ТОВ» «МЕТРО КЕШ ЄНД КЕРІ», в умовах, які мали місце в той час.

Висновки відповідача про порушення службової дисципліни ОСОБА_1 ґрунтуються лише на тому, що поліцейський ГР БУПО старший сержант поліції ОСОБА_1 при отриманні від чергової ГПЦС УПО 24.01.2020 року о 11.08 год. сигналу «Тривога» (пожежна сигналізація) з охороняємого об`єкту магазин «ТОВ» «МЕТРО КЕШ ЄНД КЕРІ» слідував на спрацювання 15 хвилин та під час слідування дзвонив на службовий телефон ГПЦС та запитував чи оператор не дзвонила на об`єкт.

Будь-яких інших фактів порушення службової дисципліни не виявлено.

Як наслідок, відображений у висновку службового розслідування факт слідування на спрацювання протягом 15 хвилин не створює складу дисциплінарного проступку в діях позивача.

З наказу № 32 вбачається, що позивач не був притягнений до жодного з видів відповідальності.

Разом із тим, у наказі № 32 вказано, що за грубі порушення службових та функціональних обов`язків, Наказу МВС України № 1179 від 09.11.2016 року «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських» та р. II п. 11 пп.14 Наказу МВС України № 577-17 р. позивачу встановлено преміальну надбавку за лютий 2020 року в розмірі 0%.

Однак, з тексту наказу № 32 вбачається, що відповідач не зазначив які саме правила, вказані у наказі МВС України № 1179 від 09.11.2016 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», грубо порушив позивач. Крім того, з тексту зазначеного наказу не зрозуміло, яким чином позивач порушив р. II п. 11 пп. 14 Наказу МВС України № 577-17 р. де зазначено: «порушувати правила радіообміну, викликати центральну радіостанцію під час її переговорів з іншими станціями, вести неслужбові розмови по радіозв`язку та телефону, відключати радіостанцію та службові телефони».

Таким чином, оцінюючи висновки службового розслідування про грубе порушення позивачем службової дисципліни, суд доходить висновку, що в діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідно до наказу № 32, який прийнятий за результатами службового розслідування, до позивача не було застосовано жодного з видів дисциплінарного стягнення, тому цей наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок, з метою належного способу захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати управління поліції охорони у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 кошти - премію за лютий 2020 року.

Разом із тим, щодо визначення суми премії за лютий 2020 року, суд зазначає, що для проведення розрахунків належної до виплати премії суд має встановити розмір такої премії. В свою чергу, нарахування премії належить до дискреційних повноважень відповідача. За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

За приписами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1681,60 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління поліції охорони у Вінницькій області.

Щодо заявлених до відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає таке.

На підтвердження понесених в ході розгляду справи витрат представником надано: договір про надання правничої (правової) допомоги, укладений ОСОБА_1 з ОСОБА_2 від 02.06.2020 року; додаток № 1 до договору від 02.06.2020 року; додаток № 2 до договору від 02.06.2020 року із зазначенням попереднього переліку послуг; акт прийому-передачі частини виконаних робіт від 05.06.2020 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру №13 від 02.06.2020 року.

Сума гонорару адвоката визначена додатком № 2 до договору про надання правничої (правової) допомоги про попередній розрахунок витрат та становить 9965 грн. Відповідно до зазначеного додатку адвокатом надається такий перелік послуг:

1.Правовий аналіз правочину 500 грн.,

2.Складання позовної заяви 2500 грн.,

3.Участь в суді першої інстанції 5465 грн.

При вирішенні питання щодо підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зважає на положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги

Частинами 5, 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Водночас, як свідчать належним чином засвідчена копія акту приймання-передачі наданих послуг та детальний опис робіт, виконаних адвокатом відповідно до договору про надання правничої допомоги, представником позивача надавались послуги із правового аналізу правочину, складання позовної заяви, участі в суді першої інстанції.

На переконання суду, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі, що визначений представником позивача, є досить завищеними.

Також при визначенні співмірності наданих послуг позивачу із сумою, заявленою до відшкодування, то суд зауважує, що дана адміністративна справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження, що свідчить про те, що така справа належить до справ незначної складності.

Відтак, дослідивши й проаналізувавши надані представником позивача докази на підтвердження обґрунтованості розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу №32 від 07.02.2020 року управління поліції охорони у Вінницькій області "Про порушення функціональних обов`язків та покарання винних".

Зобов`язати управління поліції охорони у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 кошти - премію за лютий 2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1681,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. в загальній сумі 7681,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління поліції охорони у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_1 )

Відповідач - управління поліції охорони у Вінницькій області (провул. Залізничний, 6, м. Вінниця, 21034, )

Рішення у повному обсязі виготовлене 29.10.2020 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна