Справа № 320/5147/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року м. Київ № 320/5147/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого-судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Повх І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача не з`явились,

від відповідача не з`явились,

від третьої особи не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального

міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

за участю третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2

про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому позивач з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд:

- скасувати постанову від 02.06.2020 № 62016238 про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. на ОСОБА_1 , винесену заступником начальника Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Бердик Анастасією Олексіївною;

- скасувати постанову від 18.06.2020 № 62016238 про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. на ОСОБА_1 , винесену заступником начальника Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Бердик Анастасією Олексіївною.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваними постановами на неї накладено штраф за невиконання без поважних причин рішення суду у розмірі 1700,00 грн. та 3400,00 грн. у межах виконавчого провадження ВП № 62016238.

Позивач вказала, що 22 травня 2020 року вона відвідувала Баришівський районний суд Київської області, де дізналася про наявність судового рішення у справі №355/1882/18 (провадження №2/355/100/19). Того ж дня, вона отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження, з якої стало відомо, що на добровільне виконання рішення Баришівського районного суду у справі № 2/355/100/19 державним виконавцем надається 10 днів. На прийомі у державного виконавця вона повідомила, що не може практично виконати таке рішення, оскільки не розміщувала інформацію, яку суд зобов`язав її спростувати. Зазначила, що ОСОБА_1 не була належним відповідачем по справі, а суд ухвалив незаконне рішення, яке вона має намір оскаржувати.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання та витребувано від відповідача: належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 62016238.

Крім того, суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , який є стягувачем у межах виконавчого провадження № 62016238.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 17.09.2020 суд повторно витребував від Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 62016238.

Судом встановлено, що 22.09.2020 на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов Баришівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) та матеріали виконавчого провадження № 62016238. При цьому, судом встановлено, що вказаний відзив не містить доказів направлення його сторонам по справі.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що 20.05.2020 року до Відділу з`явилася боржниця та особисто під підпис отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, була попереджена державним виконавцем про накладення штрафів за невиконання судового рішення та кримінальну відповідальність. Згідно пояснення ОСОБА_1 від 20.05.2020, остання не мала наміру виконувати судове рішення, пояснивши даний факт тим, що збирається оскаржувати рішення суду.

Керуючись ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», 02.06.2020 заступником начальника Баришівського РВ ДВС в рамках виконання виконавчого документа № 2/355/100/19, виданого 22.04.2020 Баришівським районним судом, винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, на користь держави у розмірі 1700,00 грн., та у розмірі 3400,00 грн. якою зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Постанову про накладення штрафу надіслано сторонам виконавчого провадження.

З огляду на викладене, відповідач просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову та розгляд справи здійснювати без участі представника Баришівського РВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ).

Позивач подала до суду відповідь на відзив та зазначила, що під час ознайомлення із матеріалами справи представнику позивача стало відомо про надходження відзиву на позов, отже позивач був обізнаний зі змістом відзиву на позов.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 21.10.2019, на підставі якого було видано виконавчий лист 2/355/100/19 від 22.04.2020, було постановлене у справі без її участі та без повідомлення її про розгляд справи. Про розгляд справи Баришівським районним судом Київської області вона повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті суду.

Позивач зазначила, що вперше про наявність судового рішення та відкрите виконавче провадження їй як боржниці стало відомо 20 травня 2020 року на прийомі у державного виконавця, при цьому вона повідомила відповідача про намір оскаржити судове рішення, яке виконувалося.

На думку позивача, інформація про намір оскаржити судове рішення, яке виконувалося, була підставою для відкладення виконавчих дій в порядку ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», а не для накладення штрафу. Враховуючи введені Постановами Кабінету Міністрів України карантинні заходи з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19, які унеможливлювали її явку до виконавця, повідомлення позивачем про намір оскаржити судове рішення в апеляційному порядку, підстав для накладення штрафу на 13 день від дня отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження не було.

Додатково позивач зауважила, що рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року, за невиконання якого було накладено штрафи 02 та 18 червня 2020, набрало законної сили лише 02 вересня 2020 року, тому у період з 07 травня 2020 року (коли було відкрите виконавче провадження) до 02 вересня 2020 року (коли рішення набрало законної сили) рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року виконувалось відповідачем безпідставно.

22.10.2020 на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи щодо адміністративного позову ОСОБА_1 , у яких ОСОБА_2 зазначив, що рішення Баришівського районного суду Київської області від 21.10.2019 у справі № 355/1882/18 набрало законної сили 21.11.2019 р., що вбачається, зокрема, і з проставленої судом відмітки на судовому рішенні, і виданого виконавчого листа по даній цивільній справі. В той же час, зазначене судове рішення було оскаржено ОСОБА_1 в апеляційному порядку лише в червні 2020 року, проте на час розгляду справи в апеляційному суді виконання зазначеного судового рішення районного суду не зупинялось, ОСОБА_1 відповідне клопотання не заявлялось.

ОСОБА_2 зазначив, що на підставі виданого йому 22.04.2020 р. Баришівським районним судом Київської області виконавчого листа та поданої заяви про примусове виконання рішення суду, як того і вимагають положення Закону України «Про виконавче провадження», заступником начальника відділу Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бердник Анастасією Олексіївною 07.05.2020 р. було відкрито виконавче провадження № 62016238. Третя особа звертала увагу суду, що ОСОБА_1 не оскаржувалась постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 62016238.

На думку третьої особи, оскільки ОСОБА_1 злісно ухиляється від виконання судового рішення у рамках виконавчого провадження № 62016238, яке не виконано нею і наданий час, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

У судове засідання, призначене у справі сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у передбачений законодавством строк.

Водночас, судом встановлено, що у відповіді на відзив позивач просить розглянути справу без її участі.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене, фіксування судового засідання засобами звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 21.10.2019 у справі № 355/1882/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності і ділової репутації, спростування інформації та відшкодування моральної шкоди, позов задовольнили частково.

Визнано інформацію поширену 06.12.2018 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на її веб-сторінках в соціальних мережах «Facebook» та «Instagram» про застосування ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 фізичного насильства недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, паплюжить ділову репутацію громадянина України ОСОБА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) спростувати інформацію поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 на її веб-сторінках в соціальних мережах «Facebook» та «Instagram» про застосування ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) фізичного насильства в той самий спосіб, в який вона була поширена, зобов`язавши розмістити ОСОБА_1 на її веб-сторінках в соціальних мережах «Facebook» та «Instagram» публікацію в довільній формі про спростування недостовірної інформації про застосування 06.12.2018 року ОСОБА_2 до ОСОБА_1 фізичного насильства.

22.04.2020 Баришівським районним судом видано виконавчий лист № 355/1882/19 (провадження №2/355/100/19), яким зобов`язано ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) спростувати інформацію поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 на її веб-сторінках в соціальних мережах «Facebook» та «Instagram» про застосування ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) фізичного насильства в той самий спосіб, в який вона була поширена, зобов`язавши розмістити ОСОБА_1 на її веб-сторінках в соціальних мережах «Facebook» та «Instagram» публікацію в довільній формі про спростування недостовірної інформації про застосування 06.12.2018 року ОСОБА_2 до ОСОБА_1 фізичного насильства.

Згідно відомостей вказаного виконавчого листа, боржником у ньому визначено- ОСОБА_1 та зазначено, що рішення Баришівського районного суду Київської області у справі № 355/1882/18 набрало законної сили 21.11.2019.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, 25.04.2020 ОСОБА_2 звернувся до Баришівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) із заявою про примусове виконання рішення суду, а саме виконавчого листа № 2/355/100/19, виданного 22.04.2020 Баришівським районним судом Київської області про зобов`язання ОСОБА_1 спростувати інформацію поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 на її веб-сторінках в соціальних мережах «БасеЬоок» та «Instagram» про застосування ОСОБА_2 фізичного насильства в той самий спосіб, в який вона була поширена, зобов`язавши розмістити ОСОБА_1 на її веб-сторінках в соціальних мережах «Еасеbоок» та «Instagram» публікацію в довільній формі про спростування недостовірної інформації про застосування 06.12.2018 року ОСОБА_2 до ОСОБА_1 фізичного насильства.

07.05.2020 заступником начальника відділу Баришівського РВ ДВС ЦМУМЮ (м.Київ) Бердник А.О. прийнято постанову ВП №62016238 про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2/355/100/19 виданого 22.04.2020 Баришівським районним судом Київської області, яким зобов`язано ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) спростувати інформацію поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 на її веб-сторінках в соціальних мережах «Facebook» та «Instagram» про застосування ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) фізичного насильства в той самий спосіб, в який вона була поширена, зобов`язавши розмістити ОСОБА_1 на її веб-сторінках в соціальних мережах «Facebook» та «Instagram» публікацію в довільній формі про спростування недостовірної інформації про застосування 06.12.2018 року ОСОБА_2 до ОСОБА_1 фізичного насильства.

У вказаній постанові зазначено про те, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Вказану постанову супровідним листом № 7057 від 07.05.2020 направлено сторонам виконавчого провадження.

Як вбачається з відомостей вказаного супровідного листа, на ньому наявна розписка ОСОБА_1 про отримання нею наручно 20.05.2020 постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно відомостей письмових пояснень ОСОБА_1 наданих 20.05.2020 начальнику Баришівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ), позивач зазначила про те, що станом на 20.05.2020 рішення суду не виконане тому, що не погоджується з ним і буде оскаржувати рішення. Також зазначено про те, що ОСОБА_1 попереджена про накладення штрафу державним виконавцем та повідомлена про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

За невиконання без поважних причин рішення суду у встановлений строк, 02.06.2020 заступником начальника відділу Баришівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) прийнято постанову ВП № 62016238 про накладення штрафу на ОСОБА_1 на користь держави в розмірі 1700,00 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Постанову про накладення штрафу надіслано сторонам виконавчого провадження, що підтверджується відомостями супровідного листа від 02.06.2020 № 8701.

04.06.2020 Баришівським РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) зареєстровано клопотання ОСОБА_2 від 02.06.2020 року про надання інформації щодо виконавчого провадження, у якому стягувач ОСОБА_2 зазначив, що жодну з задоволених Баришівським районним судом вимог боржником не виконано. Додатково стягувач зазначив, що боржниця й надалі публікує образливі та такі, що порочать його честь, гідність та ділову репутацію публікації в соціальних мережах, в тому числі і соціальній мережі «Fасеbоок». Також скаржник зазначив, що розміщуючи образливі по відношенню до нього публікації, боржниця - ОСОБА_1 злісно ухиляється від виконання рішення суду, яке набрало законної сили в частині спростування недостовірної інформації, маючи повну можливість його виконати.

Керуючись ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», 18.06.2020 заступником начальника Баришівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) у виконавчому провадженні ВП №62016238 прийнято постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, на користь держави у розмірі 3400,00 грн., якою зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Вказану постанову про накладення штрафу надіслано сторонам виконавчого провадження, що підтверджується відомостями супровідного листа від 18.06.2020 №9593.

Позивач, вважаючи вказані постанови про накладення штрафу протиправними, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно частини четвертої статті 19 Закону №1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону №1404-VIII).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до частини 5, 6 статті 26 Закону№1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII).

Таким чином, з вищевказаних норм вбачається, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Як було встановлено судом, на виконанні у Баришівському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувало виконавче провадження №62016238 з примусового виконання виконавчого листа №2/355/100/19 виданого Баришівським районним судом Київської області 22.04.2020 про зобов`язання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) спростувати інформацію поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 на її веб-сторінках в соціальних мережах «Facebook» та «Instagram» про застосування ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) фізичного насильства в той самий спосіб, в який вона була поширена, зобов`язавши розмістити ОСОБА_1 на її веб-сторінках в соціальних мережах «Facebook» та «Instagram» публікацію в довільній формі про спростування недостовірної інформації про застосування 06.12.2018 року ОСОБА_2 до ОСОБА_1 фізичного насильства.

Постановою заступника начальника відділу Баришівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) від 07.05.2020 відкрито виконавче провадження ВП №62016238. У постанові від 07.05.2020 зазначено, що боржнику ( ОСОБА_1 ) необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

З матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що 20.05.2020 позивач власноруч під розписку отримала вказану постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2020.

Крім того, згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_1 наданими 20.05.2020 начальнику Баришівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ), боржник зазначила про те, що станом на 20.05.2020 рішення суду не виконане тому, що не погоджується з ним і буде оскаржувати рішення. Також зазначено про те, що ОСОБА_1 попереджена про накладення штрафу державним виконавцем та повідомлена про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником рішення суду у добровільному порядку у строк визначений державним виконавцем виконано не було.

Разом з тим, позивач, яка була ознайомлена та попереджена відповідачем про можливість накладення штрафу державним виконавцем у десятиденний строк не надала до Баришівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) доказів оскарження рішення Баришівського районного суду Київської області від 21.10.2019 у справі № 355/1882/18, на підставі якого був виданий виконавчий лист.

Отже, враховуючи ту обставину, що боржником рішення суду не було виконане у вказаний строк та ОСОБА_1 не було надано виконавцю у десятиденний строк доказів оскарження рішення, що свідчить про відсутність поважних причин невиконання рішення суду, відповідачем правомірно прийнято постанову від 02.06.2020 про накладення штрафу у розмірі 1700, 00 грн.

У даній постанові також було зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Боржником у добровільному порядку рішення суду виконано не було, а тому відповідачем прийнято постанову від 18.06.2020 про накладення штрафу у розмірі 3400, 00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що твердження ОСОБА_1 про те, що вона повідомила державного виконавця Баришівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) про намір оскаржити рішення Баришівського районного суду від 21.10.2019 у справі № 355/1882/19 було підставою для відкладення виконавчих дій проте не для накладення штрафу не приймаються судом до уваги, з огляду на викладене.

Згідно із частиною першою статті 34 Закону №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі:

1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу;

2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;

3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення;

4) відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника);

5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону;

6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;

7) якщо вони вчиняються до оптового постачальника електричної енергії відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії»;

8) затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо стягувач включений до плану санації;

9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

10) включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем);

11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження;

12) включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації;

13) наявності підстав, передбачених статтею 2 1 Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку»;

14) наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств».

Статтею 38 Закону №1404-VIII обумовлено, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Судом було встановлено, що 07.07.2020 на адресу Баришівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) надійшла заява ОСОБА_1 від 02.07.2020 про зупинення виконавчого провадження, у якій позивач зазначила, що рішення Баришівського районного суду Київської області по справі №355/1882/18, яке виконується відповідачем не набрало законної сили та є предметом перегляду Київським апеляційним судом.

Листом від 13.07.2020 № 10494 Баришівський РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомило позивача про те, що оскільки боржник не надала копію судового рішення про відкриття апеляційного провадження від 01.07.2020 у справі № 355/1882/18 - відсутні правові підставі для винесення постанови про зупинення виконавчого провадження. Відповідач зазначив, що у разі надання боржником належним чином завіреної копії судового рішення - державним виконавцем буде винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у строк, передбачений ч. 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

03.09.2020 на адресу Баришівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) надійшла заява боржника ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження ВП № 62016238, до якого долучено ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 у справі № 355/1882/18.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.07.2020 у справі № 355/1882/18 суд поновив ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року. Відкрив апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року.

Листом від 07.09.2020 №12555 Баришівський РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) інформував ОСОБА_1 про те, що заява про зупинення виконавчого провадження надійшла до Баришівського РВ ДВС 03.09.2020, однак після проведення виконавчих дій встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постановою від 02.09.2020 Київського апеляційного суду апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення Баришівського районного суду Київської області від 21.10.2019 без змін.

Суд зазначає, що позивачем у межах даного провадження оскаржуються спірні постанови про накладення штрафу, але не оскаржуються дії чи бездіяльність відповідача щодо зупинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження ВП № 62016238.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 33 Закону № 1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову.

Проте, позивачем не було надано доказів звернення до суду який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Крім того, суд приймає до уваги твердження третьої особи про те, що ОСОБА_1 не оскаржувалась постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 62016238, як таку що винесена безпідставно.

Відтак, повідомлення ОСОБА_1 про намір оскаржити рішення Баришівського районного суду Київської області від 21.10.2019 у справі № 355/1882/18 без надання до відповідача відповідних доказів у десятиденний строк з моменту ознайомлення з постановою про відкриття виконавчого провадження, не свідчить про поважність причин не виконання рішення суду, оскільки позивач у період часу з 20.05.2020 до 02.06.2020 мала достатній термін для оскарження рішення суду, проте апеляційну скаргу на рішення нею було подано 03.06.2020 року.

Щодо доводів позивача про те, що рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року, за невиконання якого було накладено штрафи 02 та 18 червня 2020, набрало законної сили лише 02 вересня 2020 року, тому у період з 07 травня 2020 року (коли було відкрите виконавче провадження) до 02 вересня 2020 року (коли рішення набрало законної сили) рішення Баришівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року виконувалось відповідачем безпідставно, слід зазначити наступне.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII обумовлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Частиною першою статті 4 Закону № 1404-VIII визначено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Як вбачається з виконавчого листа виданого Баришівським районним судом Київської області 22.04.2020 у справі № 355/1882/18 (провадження №2/355/100/19), у ньому зазначено про набрання рішенням законної сили саме 21.09.2019, що спростовує доводи позивача про те, що воно безпідставно виконувалось державним виконавцем.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваних постанов діяв у межах та спосіб передбачений чинним законодавством.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що оскаржувані постанови про накладення штрафу від 02.06.2020 та від 18.06.2020 по виконавчому провадженню 62016238 ґрунтуються на вимогах Закону України «Про виконавче провадження», прийняті з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття таких рішень, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 71, 77, 90, 143, 243-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.