Справа № 300/2514/19
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" жовтня 2020 р. справа № 300/2514/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Микитюка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання - Костюк О.С.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Попович Н.І.
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1
до відповідача: Державної архітектурно-будівельної інспекції України
про визнання дій протиправними, скасування висновку, наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також, ОСОБА_1 - позивач), 20.12.2019 звернулася в суд з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі також, - відповідач, ДАБІ України) про визнання дій протиправними, скасування висновку, наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом №310 "ОС" від 27.04.2016 позивача призначено на посаду завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління державної архітектурно-будівельної служби в Івано-Франківській області (далі - Управління) з посадовим окладом згідно штатного розпису та присвоєно 11 ран державного службовця. 27.12.2018 начальником Управління погоджено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В". 01.11.2019 у відповідності до затвердженого наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України графіку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Управління результати завдань позивачем було подано Звіт про виконання завдань, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління ОСОБА_1 у січні листопаді 2019. 07.11.2019 начальником Управління затверджено результати виконання завдань ОСОБА_1 за 2019 рік та висловлено середній бал "2". За результатами оцінювання діяльності завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління сформовано висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 , який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В" негативною оцінкою. Наказом В.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 10.12.2019 №1377 затверджено висновки щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Держархбудінспекції, які займають посади державної служби категорії "Б" або "В" у 2019 році. 28.11.2019 начальником Управління, у зв`язку з отриманням позивачем негативної оцінки за результатами виконання завдань державного службовця за 2019 рік, вручено завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" та "В", на грудень 2019 року, січень - лютий 2020 року, для повторного оцінювання. 13.12.2019 наказом В.о. Голови державної архітектурно-будівельної інспекції України №676 "ОС", позивача звільнено з посади завідувача сектору по роботі з ліцензіатами управління державної архітектурно-будівельної служби в Івано-Франківській області, у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження (т.1, а.с. 1-2).
Представник відповідача скористалася своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 28.01.2020. У даному відзиві на позовну заяву представник відповідача зокрема зазначчила, що відповідно до пункту 3 частини 3 статті 13 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу", НАДС роз`яснює. Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 7, частини 7 статті 44 Закону державний службовець має право на оскарження в установленому законом порядку висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності у порядку, визначеному статтею 11 Закону. У разі незгоди із висновком, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, державний службовець у місячний строк з дня, коли його ознайомлено з результатами оцінювання, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та фактів, які спростовують критерії згаданому балу, у порядку, встановленому частиною першою статті 11 Закону та пунктами 42-43 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою КМУ від 23.08.2017 №640. Згідно з частиною 7 статті 44 Закону та пунктом 41 Типового порядку висновок щодо результатів оцінювання з негативною оцінкою може бути оскаржений державним службовцем. Висновок щодо результатів оцінювання з позитивною або відмінною оцінкою оскарженню не підлягає. Державний службовець, який оскаржує висновок щодо результатів оцінювання з негативною оцінкою, може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів. Керівник державної служби має розглянути таку скаргу у порядку, встановленому частинами другою та третьою статті 11 Закону. Остаточна відповідь керівника державної служби за результатами розгляду скарги має бути надана не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги. Відповідно до пункту 43 Типового порядку висновок щодо результатів оцінювання окремого державного службовця скасовується суб`єктом призначення або судом. Не підлягає скасуванню висновок щодо результатів оцінювання, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання. Просила відмовити у задоволенні позову (а.с. 61-72).
Представником позивача на адресу суду подано відповідь на відзив (т.1, а.с.122-123). У даній відповіді на відзив представник позивача звернула увагу, що жодне із завдань на 2019 рік за якими оцінювалась діяльність державного службовця ОСОБА_1 не містить посилання на "проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи стосовно ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків відповідальності належить до об`єктів з середніми та значними наслідками, здійснення консультаційно-методичного забезпечення суб`єктів господарської діяльності з питань ліцензування будівництва у ЦНАПі". Просила суд позовні вимоги задовольнити.
18.02.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. У даних запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача частково спростовує факти викладені представником позивача у відповіді на відзив, просить суд у задоволенні позову відмовити (т.1, а.с.139-141).
18.02.2020 від позивача на адресу суду надійшли додаткові пояснення на заперечення відповідача (т.1, а.с.147-149).
25.02.2020 Івано-Франківським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про витребування доказів (т.1, а.с.166-168).
20.08.2020 Івано-Франківським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду. (т.2, а.с. 97-98).
23.09.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у якому протокольною ухвалою суду відмовлено (а.с.118-120).
Ухвалою суду від 25.09.2020 витребувано додаткові докази у справі (т.2, а.с.127-128).
Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав адміністративного позову, відповіді на відзив та додаткових пояснень, просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явилася повторно, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду адміністративної справи.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши надані учасниками справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.
Наказом №310 "ОС" від 27.04.2016 ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління державної архітектурно-будівельної служби в Івано-Франківській області з посадовим окладом згідно штатного розпису та присвоєно 11 ран державного службовця (т.1, а.с. 230).
27.12.2018 начальником Управління погоджено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В" (т.1, а.с.12-13).
24.09.2019 наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України №472 "ОС" присвоєно ОСОБА_1 , завідувачу сектору по роботі з цілензіатами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, черговий 5 (п`ятий) ранг державного службовця з 27.04.2019 (т.1, а.с. 237).
Даному наказу передувало подання в.о. начальника Управління роботи з персоналом та документообігу, у якому зокрема зазначено, що протягом трьох років роботи на посадах державної служби категорії "Б" ОСОБА_1 сумлінно і в установлені строки виконував свої посадові обов`язки. За результатами оцінювання службової діяльності державних службовців ОСОБА_1 отримав позитивну оцінку. Оскільки у практичній роботі ОСОБА_1 зарекомендував себе позитивно, не притягувався до дисциплінарної відповідальності, відповідно до ч.6 ст. 39 Закону України "Про державну службу" та Порядку присвоєння рангів державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306, вносить пропозицію присвоїти ОСОБА_1 , завідувачу сектору по роботі з цілензіатами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, черговий 5 (п`ятий) ранг державного службовця з 27.04.2019 (т.1, а.с. 234).
01.11.2019 у відповідності до затвердженого наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України графіку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Управління результати завдань позивачем було подано Звіт про виконання завдань, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління ОСОБА_1 у січні листопаді 2019 (т.1, а.с. 15-17).
07.11.2019 начальником Управління затверджено результати виконання завдань ОСОБА_1 за 2019 рік та висловлено середній бал "2". За результатами оцінювання діяльності завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління сформовано висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 , який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В" негативною оцінкою (а.с.18-21).
Наказом В.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 10.12.2019 №1377 затверджено висновки щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Держархбудінспекції, які займають посади державної служби категорії "Б" або "В" у 2019 році (т.1, а.с.23).
28.11.2019 начальником Управління, у зв`язку з отриманням ОСОБА_1 негативної оцінки за результатами виконання завдань державного службовця за 2019 рік, вручено завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" та "В", на грудень 2019 року, січень - лютий 2020 року, для повторного оцінювання (т.1, а.с. 25-26).
13.12.2019 наказом В.о. Голови державної архітектурно-будівельної інспекції України №676 "ОС", ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача сектору по роботі з ліцензіатами управління державної архітектурно-будівельної служби в Івано-Франківській області, у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності з 16.12.2019 (т.1, а.с.248).
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати дії відповідача протиправними, скасувати висновок, накази, поновити на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначається Законом України "Про державну службу" за №889-VІІІ від 10.12.2015 (надалі по тексту також Закон №889-VІІІ).
За змістом частини 1 статті 3 Закону №889-VІІІ цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
Пунктами 2, 7 частини 1 статті 1 Закону №889-VІІІ державна служба визначена як публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема, щодо забезпечення виконання законів та інших нормативно-правових актів та реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
Відповідно до частин 2 і 3 статті 5 Закону №889-VІІІ відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що посадові особи суб`єктів владних повноважень зобов`язані діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Такі положення Конституції України кореспондовані в пункти 1, 2 частини 1 статті 4 Закону №889-VІІІ, за змістом яких державна служба здійснюється з дотриманням принципів, зокрема, верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; а також принципу законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 2 Закону №889-VІІІ посада державної служби є визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.
Керівник державної служби в державному органі (надалі по тексту також керівник державної служби) - це посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов`язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі (пункт 4 частини 1 статті 2 Закону №889-VІІІ).
Частиною 1 статті 7 Закону №889-VІІІ визначено, що державний службовець, серед іншого, має право на чітке визначення посадових обов`язків.
Державні службовці відповідно до частини 2 статі 7 Закону №889-VІІІ також реалізують інші права, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.
Згідно пунктів 6, 7, 8 частини 1 статті 8 Закону №889-VІІІ державний службовець, поряд з іншим, зобов`язаний забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.
Абзацом 15 частини 1 статті 8 Закону №889-VІІІ визначено, що державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Державний службовець під час виконання посадових обов`язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки (частина 1 статті 9 Закону №889-VІІІ).
Поряд з вказаним пунктом 8 частини 2 статті 17 Закону №889-VІІІ визначено, що керівник державної служби також здійснює контроль за дотриманням виконавської та службової дисципліни в державному органі.
Разом з тим, згідно частини 1 статті 63 Закону №889-VІІІ керівник державної служби несе відповідальність за неналежний рівень службової дисципліни і здійснює повноваження щодо притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності.
З метою забезпечення належного рівня службової дисципліни керівник державної служби зобов`язаний, серед іншого, здійснювати контроль за виконанням державними службовцями посадових обов`язків (частини 2 статті 63 Закону №889-VІІІ).
За змістом частини 1 статті 64 Закону №889-VІІІ за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Як визначено частиною 1 статті 65 Закону №889-VІІІ підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень в розумінні пункту 5 частини 2 статті 65 Закону №889-VІІІ є одним із дисциплінарних проступків.
Вирішуючи питання (досліджуючи доводи) про невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків посадовою особою державної служби слід в першу чергу виходити із того, що такі обов`язки, їх зміст і обсяг повинні бути визначений Законом, підзаконно-нормативним чи іншим відомчим актом.
При цьому, в залежності від статусу посади державної служби, слід розрізняти види посадових обов`язків. Так, остання (найнижча) ланка посадової особи державної служби у відповідному підрозділі має менший обсяг і зміст обов`язків, в їх порівнянні із керівником державної служби такого підрозділу, в якого окрім виконання обов`язків, визначених законом чи підзаконно-нормативно правовим актом, додатково наявні організаційно-розпорядчі функціональні права та обов`язки, як правило пов`язані із загальним керівництвом і контролем.
В даному випадку такими додатковими обов`язками, які пов`язані із повноваженнями керівника державної служби як посадової особи державної служби, є:
- здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі (пункт 4 частини 1 статті 2 Закону №889-VІІІ);
- здійснення контролю за дотриманням виконавської та службової дисципліни в державному органі (пункт 8 частини 2 статті 17 Закону №889-VІІІ);
- здійснення контролю за виконанням державними службовцями посадових обов`язків (частина 2 статті 63 Закону №889-VІІІ);
- несення відповідальність за неналежний рівень службової дисципліни (частини 1 статті 63 Закону №889-VІІІ).
В будь-якому випадку керівник державної служби як і кожна посадова особа державної служби:
- діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 частини 1 статті 4, частина 1 статті 9 Закону №889-VІІІ);
- володіє установленими відповідно до законодавства чіткими посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1Закону №889-VІІІ (пункт 4 частини 1 статті 2, частина 1 статті 7 Закону №889-VІІІ);
- забезпечує в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки (пункти 6, 7 частини 1 статті 8 Закону №889-VІІІ);
- реалізує інші права та виконує інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях (частина 2 статі 7, абзац 15 частини 1 статті 8 Закону №889-VІІІ).
Відтак, частина із коментованих обов`язків в межах "дотримання виконавчої і трудової дисципліни", "організації роботи інших працівників" можуть не ґрунтуватися на основі норм матеріального права, до прикладу, загальні керівні повноваження як правило встановлюються Положенням про структурний підрозділ і посадовою Інструкцією, втім інші, такі як контрольна, в тому числі "контролю за виконанням посадових обов`язків" із правом скасовувати чи змінювати рішення підлеглої (підпорядкованої) посадової особи державної служби, повинні мати чіткий зміст і обсяг, який визначений законом або підзаконно-нормативно правовим актом.
Так, відповідно до підпунктів 1, 2, 3 пункту 2.1 розділу 2 Положення про сектор по роботі з ліцензіатами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, затвердженого наказом відповідача №924 від 12.06.2017, основними завданнями структурного підрозділу є:
- забезпечення додержання законодавства, інших нормативно-правових актів з питань ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками;
- здійснення в межах повноважень державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками;
- підготовка пропозицій щодо формування державної політики у сфері містобудівної діяльності.
Згідно статті 38 Закону України "Про державну службу" проходженням державної служби є прийняття на державну службу, просування по службі державних службовців, вирішення інших питань, пов`язаних із службою.
У відповідності до ст. 44 Закону України "Про державну службу" результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.
Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу.
Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.
В разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини 1 статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).
Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.
Так постановою КМУ від 23.08.2017 №640 затверджено "Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців" (надалі Типовий порядок).
Згідно пунктів 7, 9, 10, 33, 35 Типового порядку оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції. Оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку. Завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні. Завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції. Особа, яка визначає завдання і ключові показники державному службовцю, проводить моніторинг їх виконання.
У відповідності до пунктів 39-41 Типового порядку після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку з обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком. Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "В", в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
Відповідно до пункту 49 Типового порядку висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця.
Так, затвердженими щодо позивача Висновками щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Держархбудінспекції, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В" у 2019 році виставлено негативну оцінку, зокрема:
- Завдання 1 передбачає: "Узагальнення практики застосування законодавства з питань ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за складом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками та подання керівнику пропозицій щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правових актів Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та Держархбудінспекції, а також пропозиції щодо вдосконалення порядку проведення заходів контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов. Організація та забезпечення виконання нормативно-правових актів".
На виконання даного завдання позивачем подано звіт, у якому зокрема зазначено, що на протязі січня-листопада 2019 під час проведення заходів контролю відбувалось узагальнення практики застосування законодавства з питань ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками та подання керівнику пропозицій щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правових актів Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та Держархбудінспекції і обговорювалось із ліцензіатами, а саме січень ТОВ "Франківсьмонтаж", лютий МПП Таля", березень ТОВ "Станіславівсервісбуд", травень ПП "Ера-Захід", червень ПП ММВ - ІФ", вересень ТОВ "Експрес - Газбуд". Постійне виконання нормативно-правових актів та забезпечення додержання законодавства у роботі".
Суд звертає увагу, що викладене в такому вигляді завдання не відповідає критеріям Типового порядку, показник виконання такого завдання є конкретним, таким що дає розуміння однозначності та мінімізує можливість суб`єктивного широкого тлумачення. Крім того, показник виконання вказаного завдання не піддається вимірюванню в кількісному та/або якісному вираженні, в якому б було зазначене його бажане (очікуване) значення. Показник виконання даного завдання не є реалістичним та досяжним з точки зору наявності інформаційних і т.п., які наявні в розпорядженні позивача та не встановлює граничної (кінцевої) дати (періоду) досягнення показника.
Отже, зазначений в результатах виконання завдань, досягнутий результат "не подано пропозицій щодо вдосконалення законодавчих актів та вдосконалення порядку проведення заходів контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов" та обґрунтування наведені начальником управління ДАБІ в Івано-Франківській області, в результатах виконання завдань ОСОБА_1 за 2019 рік "не подано керівнику пропозицій щодо узагальнення законодавства з питань ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також відсутні відомості щодо пропозиції про вдосконалення порядку проведення заходів контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов" є виключно суб`єктивними тлумаченнями керівника та не відповідають принципу об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості і не дають розуміння його виконання чи невиконання.
Крім того, виставлення балу "2" у відповідності до додатку 4 Типового порядку передбачає, що завдання виконане, але з порушенням строку виконання чи/або із залученням до виконання завдання допомоги інших (під час виконання роботи державний службовець погребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку ініціативність, самостійність, недостатність знання нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо).
Суд зауважує, що жодної підстави, з вище перерахованих в додатку 4 Типового положення, для виставляння саме балу "2" не зазначено. Більше того, визначити порушення строку виконання цього завдання неможливо, оскільки строк фактичного виконання визначений як "постійно", підлягає трактуванню як такий, що не настав.
- Завдання 2 передбачає: "Проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи стосовно ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків відповідальності належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, здійснення консультаційно-методичного забезпечення суб`єктів господарської діяльності з питань ліцензування будівництва, інформування суб`єктів господарської діяльності та органів державної податкової служби за місцем реєстрації суб`єкта господарської діяльності, його відокремлених структурних підрозділів про зупинення, відновлення дії або анулювання ліцензії на підставі прийнятого рішення Держархбудінспекцією про зупинення, відновлення, анулювання ліцензії за результатами розгляду зазначених питань на засіданні ліцензійної комісії. Брати участь у підготовці матеріалів для забезпечення інформування громадськості про реалізацію державної політики з питань, що належать до компетенції структурного підрозділу."
На виконання зазначеного завдання ОСОБА_1 подано звіт, у якому зокрема зазначено, що у період з січня по листопад 2019 року надано консультації в повному обсязі всім суб`єктам господарювання щодо отримання ліцензії на провадження господарської діяльності, будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, стосовно проведення перевірок дотримання ліцензійних умов, які звертались за консультацією до Сектору по роботі з ліцензіатами Управління ДАБІ в Івано-Франківській області. У свою чергу, завідувач сектору надав консультації у ЦНАПі. Також надавалась відповідна інформація для висвітлення у різних інтернетресурсах. Постійно Сектором по роботі з ліцензіатами повідомляються органи ДФС та ліцензіати про зупинення, відновлення, анулювання ліцензії за результатами розгляду зазначених питань на засіданні ліцензійної комісії (після отримання відповідних витягів з наказів)".
Суд звертає увагу, що дане завдання як і попереднє не відповідає критеріям Типового порядку, показник виконання такого завдання не є конкретним в кількісному значенні, зокрема, як приклад, не встановлює якій кількості суб`єктів необхідно провести інформаційно-роз`яснювальну роботу стосовно ліцензування господарської діяльності, будівництва, тощо, не встановлює граничної (кінцевої) дати (періоду) досягнення показника.
Таким чином, зазначений в результатах виконання завдань, досягнутий результат "не в повному обсязі проведено інформаційно-роз`яснювальну роботу стосовно ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів та несвоєчасне повідомлення відповідних органів та суб`єктів щодо зупинення, відновлення або анулювання ліцензії на підставі прийнятого рішення Держархбудінспекцією" та обґрунтування наведені начальником управління ДАБІ в Івано-Франківській області, в результатах виконання завдань ОСОБА_1 за 2019 рік "не в повному обсязі забезпечено інформаційно-роз`яснювальну роботу юридичним особам та фізичним особам підприємцям стосовно ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що підтверджується відсутністю на робочому місці, зокрема з 208 робочих днів відпрацьовано 122 дні. Окрім того, мало місце неодноразового відлучення на виклик слідчого до м. Львова, судові повістки про виклик до суду, які оформлено шляхом реєстрації службових записок, що суперечить нормам КЗпП України, Закону України "Про державну службу"." Є виключно суб`єктивними тлумаченнями керівника, не відповідають принципу об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості і не дають розуміння чи звертались за консультацією до Сектору по роботі з ліцензіатами Управління ДАБІ в Івано-Франківській області суб`єкти господарювання саме у дні відсутності, зазначає з поважних причин, позивача і чи відсутність позивача призвела до випадків невчасного повідомляються органів ДФС та ліцензіатів про зупинення, відновлення, анулювання ліцензії за результатами розгляду зазначених питань на засіданні ліцензійної комісії (після отримання відповідних витягів з наказів).
Суд зауважує, що жодної підстави, з вище перерахованих у додатку 4 Типового положення, для виставлення саме балу "2" не зазначено. Більше того визначити порушення строку виконання цього завдання неможливо, оскільки строк фактичного виконання визначений як "постійно", підлягає трактуванню як такий що не настав.
- Завдання 3 передбачає: Контроль за додержанням строків підготовки проектів відповідей на доручення Держархбудінспекції, звернень громадян, юридичних осіб, установ, організацій, вимоги правоохоронних органів, запитів народних депутатів України, центральних органів виконавчої влади, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, з питань, що належать до компетенції структурного підрозділу, та внесення відповідних пропозицій. Підготовка та подача керівнику пропозиції щодо необхідності одержання в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, їх посадових осіб інформації, документів і матеріалів, а від органів статистики статистичних даних для виконання покладених на сектор завдань та функцій. Забезпечення постійної актуалізації переліку суб`єктів господарювання, що мають діючі ліцензії, одержання, передачу, зберігання ліцензійних справ та ведення номенклатури ліцензійних справ, ведення відповідно до законодавства України єдиної ліцензійної справи щодо суб`єктів господарювання, виготовлення її електронної копії шляхом сканування документів та зберігання електронної копії документів на електронних носіях".
На виконання даного завдання ОСОБА_1 подано звіт, у якому зокрема зазначено, що у період з січня по листопад 2019 року своєчасно із дотриманням вимог законодавства України стосовно звернення громадян, юридичних осіб, установ, організацій та доручень Держархбудінспекції розглянуто та надано проекти відповідей у повному обсязі для підпису начальника Управління та заступника начальника Управління. Також здійснювалась підготовка та подача керівнику та заступнику керівника документів для підписання, стосовно одержання в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, їх посадових осіб інформації, документів і матеріалів, а від органів статистики статистичних даних для виконання покладених на сектор завдань та функцій (органи ДФС та ПФ, суб`єкти господарювання). Отримувались ліцензійні справи від посадових осіб Управління ліцензування, обстеження та паспортизації та здійснювались всі відповідні заходи щодо ведення її".
Результати виконання завдань, начальником ДАБІ в Івано-Франківській області зазначено досягнутий результат: невиконання доручень Держархбудінспекції та інших звернень, щодо дотримання законодавства про звернення громадян." Щодо наведених в обґрунтуваннях начальника управління ДАБІ в Івано-Франківській області. Невиконання доручення Першого заступника Голови ДАБІ України від 01.07.2019 №40-85-ОД про складання річних планів, то таке позивачем було виконане на 90% і незакінчене з обставин, що не залежали від волі позивача через щорічну оплачувану відпустку, про що позивачем завчасно було повідомлено керівника служби службовою запискою (т.1, а.с. 30).
Обґрунтування начальника ДАБІ в Івано-Франківській області щодо недотримання законодавства щодо звернень громадян, зокрема скарги ФОП ОСОБА_2 та скарги МПП "Левіта", то таке не відповідає дійсності, оскільки відповіді були підготовлені позивачем та скеровані в центральний апарат ДАБІ України (т.1, 32-33).
- Завдання 4 передбачає: "Забезпечення формування проектів планів перевірок суб`єктів господарської діяльності стосовно дотримання ліцензійних умов, здійснення (із залученням за необхідності фахівців інших структурних підрозділів Управління заходи контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, контроль щодо своєчасного виконання проведення перевірок дотримання ліцензійних умов (планових позапланових), проведення аналізу та узагальнення результатів контролю суб`єктів господарської діяльності щодо дотримання ліцензійних умов, забезпечення складання у разі виявлення порушень ліцензійних умов приписів щодо усунення порушень ліцензійних умов, підготовляти пропозиції щодо підстав для анулювання ліцензії, зупинення дії ліцензії, відновлення дії ліцензії".
На виконання даного завдання позивачем подано звіт, у якому зазначено, що з січня по листопад 2019 року проведено 21 планову перевірку дотримання ліцензійних умов на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.
У січні - листопаді 2019 року проведено 1 позапланову перевірку дотримання ліцензійних умов на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.
У січні листопаді 2019 року здійснено контроль щодо проведення 100 планових перевірок дотримання ліцензійних умов на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.
В січні - листопаді 2019 здійснено контроль щодо проведення 16 позапланових перевірок дотримання ліцензійних умов на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.
Після проведення відповідних заходів контролю складались відповідні акти та надсилались до Держархбудінспекції України для прийняття відповідного рішення.
Як видно з поданого позивачем звіту неодноразово проводились як планові так і позапланові перевірки. Натомість у результатах виконання завдань за 2019 рік керівником ДАБІ в Івано-Франківській області зазначено: "не в повному обсязі проведено планові та позапланові перевірки дотримання ліцензійних умов згідно затвердженого плану на рік".
Що стосується наведених обґрунтувань керівника ДАБІ в Івано-Франківській області про неналежне виконання даного завдання, то таке не відповідає дійсності, зокрема:
а) "Згідно направлення проведення перевірок, які повинні бути розпочаті 16.09.2019, проте з 16.09.2019 по 30.09.2019 представлено листок непрацездатності". Неможливість проведення такої перевірки позивачем зумовлено об`єктивними обставинами, а саме хворобою. Крім того, перебування позивача на листку тимчасової непрацездатності жодним чином не вплинула на проведення такої перевірки, оскільки в направленні на дану перевірку зазначено ще інший працівник ДАБІ в Івано-Франківській області, а відтак проведення перевірки не тягнуло за собою передоручення іншому працівнику.
б) "Наступні перевірки з 07.10.2019, однак наявні відсутність на роботі , в даному випадку мала місце відпустка за власним бажанням з 07.10.2019 по 11.10.2019.". Суд звертає увагу, що в даному випадку, заява про надання відпустки за власним бажанням була погоджена керівництвом 01.10.2019, направлення на перевірку видане 04.10.2019. Тобто, посадові особи, завідомо знаючи, що за їх погодженням надана відпустка позивачу скеровують його на перевірку, неможливість проведення якої в подальшому ставить у вину як невиконання завдань (т.1, а.с.37-38).
в) Щодо порушення тч.2 ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", яке підтверджується зверненням ОСОБА_2 , ПВКФ "Явір та ТОВ "Спілка забудовників - ІФ", то позивач наполягав, що такі порушення відсутні, що підтверджується в його службових записках, поданих на ім`я керівника ДАБІ в Івано-Франківській області (т.1, а.с. 31, 33).
г) Що стосується проявлення поведінки в приміщенні Управління, що суперечить етиці державного службовця в присутності керівника ТзОВ "Електробуд ІФ", що стало підставою для звернення в правоохоронні органи, то таке твердження є нічим іншим як суб`єктивним баченням ситуації керівником ДАБІ в Івано-Франківській області, оскільки службове розслідування для встановлення наявності чи відсутності зазначеного проступку не проводилось, а правоохоронними органами позивачу ні підозра у вчиненні даного злочину не оголошувалася, відсутній вирок суду, що набрав законної сили (т.1, а.с. 34).
- Завдання 5 передбачає: "Подання пропозицій керівнику щодо передачі до прокуратури, органів дізнання і досудового слідства актів перевірок та інших матеріалів про діяння, в яких вбачаються ознаки злочину. Здійснення інших визначених законодавством України та покладених керівництвом територіального органу".
На виконання даного завдання ОСОБА_1 зазначено: "керівнику робочої групи цільової (планової) перевірки було подане звернення, Голові ДАБІ та посадовим особам Управління ліцензування, обстеження та паспортизації Держархбудінспекції України постійно надсилались службові записки про факти порушення законодавства керівництвом Управління ДАБІ в Івано-Франківській області та іншими особами Управління (т.1, а.с.39-40).
Отже, зазначений в результатах виконання завдань, досягнутий результат "не в повному обсязі надані пропозиції керівнику та виконання покладених повноважень" не можуть розцінюватись як неналежне виконання даного доручення, оскільки зазначення як "не в повному обсязі" передбачає певне кількісне визначення пропозицій щодо передачі до органів прокуратури, органів дізнання і досудового слідства актів перевірок та інших матеріалів про діяння, в яких вбачаються ознаки злочину, що суперечить вимогам щодо визначення завдань та ключових показників їх виконання, врегульованих чинним законодавством України.
Оскільки у відповідності до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", яким керується у своїй діяльності відповідач, є встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій.
Суд зазначає, що проведення оцінювання службової діяльності за такими завданнями не відповідає вимогам об`єктивності, реалістичності, релевантності і досяжності державним службовцем, адже виконання такого завдання є прямим наслідком вчинення третіми особами порушень вимог законодавства, які в свою чергу виявляються державним службовцем і знаходяться поза зоною його відповідальності і впливу та прямо не залежать від нього.
У подальшому, після подачі ОСОБА_1 звіту про виконання завдань, ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління ДАБІ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 у січні листопаді 2019 року, 06.11.2019 була призначена співбесіда, на яку позивач з`явився та надав відповідні пояснення, які від нього вимагало керівництво та повідомив про наявність підтверджуючих документів.
Однак, керівником ДАБІ в Івано-Франківській області, оціночна бесіда без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення щодо оцінювання діяльності позивача, упереджено, будь-які пояснення про виконання завдань і ключових показників, які були не нижче визначених завданнями, проігноровані. Жодних зауважень до виконання поставлених завдань не було.
Враховуючи наведене, вищевказані дії начальника ДАБІ в Івано-Франківській області, виставляння завідомо заниженого балу оцінювання службової діяльності позивача "2", призвело до порушення його прав, передбачених ст. 98 КЗпП України, ст. 7 Закону України "Про державну службу", а саме: повагу до своєї особистості, честі та гідності, справедливе і шанобливе ставлення з боку керівників, колег та інших осіб; належні для роботи умови служби; оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби та рангу, оскільки результати такого оцінювання є підставою для преміювання; просування по службі з урахуванням професійної компетентності та сумлінного виконання своїх посадових обов`язків та подальшого звільнення з посади.
Отже, позивачем виконано визначені завдання відповідачем, однак, оцінюючи виконання завдань позивачем, відповідач поставив негативну оцінку, що не відповідає встановленим обставинам справи та критеріям для оцінювання, визначених чинним законодавством.
Окрім того, як зазначалося судом вище, ухвалою суду витребовувалося у відповідача інформацію щодо проведення службового розслідування та детального вивчення викладених фактів у зверненні ОСОБА_3 , яке надійшло на адресу Управління 17.01.2019, стосовно дій посадової особи завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління Жирика О.І. та інформацію про результати розгляду скарги від товариства з обмеженою відповідальністю "Спілка Забудовників-ІФ" на протиправні дії посадової особи Управління Жирика, О.І., яка надійшла на адресу Управління 06.02.2019 та зареєстровано у журналі вхідної кореспонденції за №380/1009/1.18/2019, однак станом на час розгляду справи дані інформації щодо проведення службового розслідування судом не отримано.
Не заслуговують на увагу суду посилання відповідача на наказ №13 "ОС" від 20.03.2015 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 " як на характеризуючи обставину позивача, оскільки, у відповідності до ст. 79 Закону України "Про державну службу", якщо протягом року після накладення дисциплінарного стягнення до державного службовця не буде застосоване нове дисциплінарне стягнення, він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. У свою чергу впродовж 2016-2019 до дисциплінарної відповідальності позивач не притягувався. Протилежного судом не встановлено.
Таким чином, з врахуванням висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Управління архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області в частині оцінювання результатів роботи ОСОБА_1 , наказ Держархбудінспекції України від 10.12.2019 №1377 "Про затвердження Висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Держархбудінспекції, які займають посади державної служби категорії "Б" та "В" в 2019 році, в частині щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 " та наказ Держархбудінспекції України від 13.12.2019 №676 ОС" "Про звільнення ОСОБА_1 " з посади сектору по роботі з ліцензіатами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції є протиправними та підлягають скасуванню.
За змістом частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Враховуючи неправомірне (незаконне) звільнення позивача, за переконанням суду, ОСОБА_1 слід поновити на посаді завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, тобто на попередній посаді.
Негайно, серед іншого, виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3 частини 1 статті 371 КАС України). З урахуванням наведеного в частині поновлення ОСОБА_1 на попередній посаді (роботі), рішення суду підлягає зверненню до негайного виконання.
Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Судом встановлено, що позивач, з 16.12.2019 наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України №676 "ОС" звільнений з посади завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.
Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).
Згідно п.1 Порядку №100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.
Відповідно до абз.3 п.2 Порядку №100 у випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Пунктом 8 Порядку №100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Тривалість вимушеного прогулу позивача, суд вважає необхідним обраховувати з наступного дня за днем звільнення - з 17 грудня 2019 року по день постановлення судового рішення - 20 жовтня 2020 року, минуло 309 календарних днів.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць. З урахуванням наведеного, в частині стягнення заробітної плати (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) за один місяць в сумі 9 706 (дев`ять тисяч сімсот шість) гривень 24 копійки з утриманням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, рішення суду підлягає негайному виконанню.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2. ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Що стосується поновлення позивача в органах Державної сервісної служби містобудування України та працевлаштування його на посаді, рівнозначній завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції, то суд зазначає, що доказів ліквідації Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України не надано, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
За таких обставини, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог. Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн., згідно квитанції №1-1908к від 20.12.2019 (а.с.3).
Крім того, позивачем заявлено клопотання про відшкодування судових витрат по справі.
Дослідивши матеріали клопотання про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, а також наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.
Суд зазначає, що клопотання про відшкодування позивачу судових витрат підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Частинами 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частинами 4 та 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Водночас, частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.
Суд, дослідивши договір про надання правової допомоги №35/12/19 від 20.12.2019 (т.1, а.с. 152-153), додаток до договору 335/12/19 від 20.12.2019 (т.1, а.с. 154); розрахунок судових витрат (т.2, а.с.158); акт №1 прийняття передачі виконаних робіт від 20.12.2019; акт №2 прийняття передачі виконаних робіт від 28.01.2020; акт №3 прийняття передачі виконаних робіт від 28.02.2020; акт №4 прийняття передачі виконаних робіт від 20.03.2020; акт №5 прийняття передачі виконаних робіт від 27.05.2020; акт №6 прийняття передачі виконаних робіт від 20.08.2020; акт №7 прийняття передачі виконаних робіт від 30.09.2020 (т.2, а.с. 159-165); копію ордеру на надання правничої допомоги серії ВС №1013824 від 05.02.2020 (т.1, а.с. 124); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001368; посвідчення адвоката України (т.1, а.с. 125); квитанцію до прибуткового касового ордера №3 від 28.02.2020 на суму 4700,00 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордера №4 від 20.03.2020 на суму 4700,00 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордера №5 від 29.06.2020 на суму 4700,00 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордера №6 від 30.07.2020 на суму 4700,00 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордера №7 від 20.08.2020 на суму 4700,00 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордера №8 від 30.09.2020 на суму 4700,00 грн. (т.2, а.с.166).
Частиною 3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Дана справа є складною справою, яка відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, віднесена до переліку справ, що розглядаються за правилами загального позовного провадження.
Таким чином, клопотання позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 та пунктами 2, 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В" складений у 2019 році відносно ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України №1377 від 10.12.2019 "Про затвердження Висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Держархбудінспеції, які займають посади державної служби" категорії "Б" та "В" в 2019 році, в частині щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України №676 "ОС" від 13.12.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.
Поновити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на посаді завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору по роботі з ліцензіатами Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області звернути до негайного виконання.

Рішення в частині стягнення заробітної плати (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) за один місяць в сумі 9 706 (дев`ять тисяч сімсот шість) гривень 24 копійки з утриманням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

відповідач: Державна архітектурно-будівельна інспекція України (, бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133).

Суддя Микитюк Р.В.

Рішення складене в повному обсязі 30 жовтня 2020 р.