Справа № 640/15799/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року м. Київ № 640/15799/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням премії 86,21 %;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ від 22.03.2018 № 42455, а саме: з врахуванням премії 86,21 % та виплатити недоотриману різницю, починаючи з 25.02.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у відповідача не було правових підстав для відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача на підставі довідки ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві від 22.03.2018 № 42455.

Ухвалою суду від 28.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/15799/19 та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

27.09.2019 до суду від представника відповідача Руденської Л.Л. надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просить суд відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що при перерахунку пенсії позивача відповідач діяв з чітким дотриманням вимог законодавства. Пояснила, що на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018 у справі № 753/64/18 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як вбачається з матеріалів справи 15.06.2017 Головне управлінням МВС України в м. Києві підготувало та направило до ГУ ПФУ в м. Києві довідку № 42455, згідно якої позивачеві визначено розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за нормами станом на 01.01.2016 у розмірі 15716,80 грн, з яких: посадовий оклад - 4000,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням майор міліції/майор поліції - 2000,00 грн; надбавки за стаж служби (40 %) - 2400,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10 %) - 400,00 грн; премія (78,60 %) - 6916,80 грн.

Проте, відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивача на підставі вказаної довідки, що стало наслідком звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018 у справі № 753/64/18 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м Києві провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії без обмежень граничного розміру, та виплату різниці між розміром виплаченої ОСОБА_1 пенсії та розміром пенсії, яка повинна була нарахована відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від II листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268", за весь період, починаючи з 1 січня 2016 року.

Вказане рішення набрало законної сили 28.12.2018.

18.02.2019 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018 у справі № 753/64/18 з 01.01.2016, виходячи з суми грошового забезпечення у розмірі 15716,80 грн, з яких: посадовий оклад - 4000,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням майор міліції/майор поліції - 2000,00 грн; надбавки за стаж служби (40 %) - 2400,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10 %) - 400,00 грн; премія (78,60 %) - 6916,80 грн.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 22.03.2018 Головним управлінням МВС України в м. Києві було сформовано та направлено до ГУ ПФУ в м. Києві, довідку № 42455, згідно якої позивачеві визначено розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за нормами станом на 01.01.2016 у розмірі 16386,48 грн, з яких: посадовий оклад - 4000,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням майор міліції/майор поліції - 2000,00 грн; надбавки за стаж служби (40 %) - 2400,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10 %) - 400,00 грн; премія (86,21 %) - 7586,48 грн.

10.04.2019 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою, у якій просила здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ від 22.03.2018 № 42455, а саме: виходячи з розміру премії 86,21 %.

Листом від 16.05.2019 № 103396/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що в квітні 2018 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки від 22.03.2018 № 42455, виходячи з сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 4000,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням майор міліції/майор поліції - 2000,00 грн; надбавки за стаж служби (40 %) - 2400,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10 %) - 400,00 грн; премія (86,21 %) - 7586,48 грн. У подальшому відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на підставі рішення суду, виходячи з розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці уповноваженого органу від 15.06.2017.

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернулась з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

При цьому, Основний Закон містить імперативну норму, згідно з якою громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень, зокрема, за ознаками місця проживання або іншими ознаками (стаття 24).

У рішенні "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52). Суд зазначив, що стаття 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: "перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою" (параграф 30).

Стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте, якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14.10.2010 зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів". Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

При цьому, Європейська соціальна хартія (переглянута), яка набрала чинності для України 01.02.2007, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Сторони визнають метою своєї політики, яку вони запроваджуватимуть усіма відповідними засобами як національного, так i міжнародного характеру, досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися такі права та принципи: кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.04.2018 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.05.2018 на підставі довідки від 22.03.2018 № 42455, виходячи з суми грошового забезпечення у розмірі 16386,48 грн, з яких: посадовий оклад - 4000,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням майор міліції/майор поліції - 2000,00 грн; надбавки за стаж служби (40 %) - 2400,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10 %) - 400,00 грн; премія (86,21 %) - 7586,48 грн.

Поряд з цим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києві від 18.10.2018 у справі № 753/64/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м Києві провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії без обмежень граничного розміру, та виплату різниці між розміром виплаченої ОСОБА_1 пенсії та розміром пенсії, яка повинна була нарахована відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268", за весь період, починаючи з 01.01.2016.

Так, на виконання вказаного рішення 18.02.2019 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016, виходячи з суми грошового забезпечення у розмірі 15716,80 грн, з яких: посадовий оклад - 4000,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням майор міліції/майор поліції - 2000,00 грн; надбавки за стаж служби (40 %) - 2400,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10 %) - 400,00 грн; премія (78,60 %) - 6916,80 грн.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Суд акцентує увагу, що дані довідки Головного управлінням МВС України в м. Києві від 22.03.2018 № 42455 лише уточнювали дані попередньо виданої довідки від 15.06.2017 № 42455, відповідно, під час здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 18.10.2018 у справі № 753/64/18, відповідач повинен був врахувати розмір грошового забезпечення позивача, зазначений у довідці від 22.03.2018 № 42455, позаяк остання збільшує розмір пенсії позивача.

Конституційний Суд України розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 20.12.2016 № 7-рп/2016).

У рішенні від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 на підставі довідки Головного управління МВС в м. Києві від 22.03.2018 № 42455, позаяк вказана довідка тягне за собою зміну розміру пенсії.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-74, 77, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ід. код 42098368) щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру премії 86,21 %, зазначеного у довідці Головного управління МВС в м. Києві від 22.03.2018 № 42455.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ід. код 42098368) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ від 22.03.2018 № 42455, з 01.01.2016 та виплатити недоотриману різницю.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко