Справа № 200/7532/20-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 р. Справа№200/7532/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2020 року шляхом надіслання поштою позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, у якому просив:

- визнати дії комісії щодо позбавлення статусу ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС незаконними;

- зобов`язати переглянути рішення, оформлене протоколом №14 від 15 червня 2020 року, комісією по спірним питанням визначення статусу осіб, які приймали участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач протиправно позбавив позивача статусу особи, яка брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликався на те, що 25 жовтня 2007 року йому було видано посвідчення, яке підтверджує його статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі документом, передбачених підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 10 «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997. На думку позивача, спірне рішення відповідача суперечить статтям 19, 58 Конституції України. Позивач вважає, що ним була подана відповідачу довідка, яка передбачена пунктом 11 «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян», який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №551 від 11.07.2018.

Відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав.

Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до пункту 11 «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 (зі змінами) (далі - Порядок), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються обласними державними адміністраціями за рішенням регіональних комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян на підставі одного з таких документів, зокрема довідки архівної установи (далі - регіональні комісії) про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку передбачено, що спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються Комісією, до складу якої, крім його фахівців, входять представники МОЗ, ДАЗВ, МВС, Міноборони, Київської облдержадміністрації та громадських об`єднань, статутна діяльність яких пов`язана із соціальним захистом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (за згодою), за поданням уповноважених органів.

Особові справи громадян надсилаються на розгляд Комісії за рішенням регіональної комісії. За поданням Донецької обласної державної адміністрації та відповідно до рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Донецької облдержадміністрації документи ОСОБА_1 були розглянуті на засіданні Комісії 25.06.2020 (протокол № 14) та прийнято рішення про відсутність правових підстав для підтвердження йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Надані документи, зокрема копія довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 20.02.2020 № 179/1/2589 не підтверджує факт виконання ОСОБА_1 робіт у зоні відчуження.

18 серпня 2020 року позовна заява була залишена без руху і позивачу наданий строк для усунення її недоліків.

02 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22 вересня 2020 року від Донецької обласної державної адміністрації витребувані докази.

25 вересня 2020 року від Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату витребувані докази.

07 жовтня 2020 року від Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату та Галузевого архіву Міністерства оборони України витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

25 жовтня 2007 року Донецькою обласною державною адміністрацією було видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_2 » (мовою документа) (а.с. 121).

24 березня 2008 року Донецькою обласною державною адміністрацією була видана вкладка №627438 до посвідчення громадянина(ки), який(яка) постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1 серія НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_2 » ( мовою документа) (а.с. 121).

22 квітня 2020 року Регіональна комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації за супровідним листом №06/14-2427/4-20 направила пояснювальну записку та особову справу ОСОБА_1 на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (а.с. 56-57).

25 червня 2020 року Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України прийнято рішення, оформлене протоколом №14, про відсутність правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 , у зв`язку із не підтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження (а.с. 54-55).

31 серпня 2020 року Міністерство соціальної політики України листом за №6403/0/78-20/2912 повідомило позивача про те, що подані ним копії довідок Галузевого архіву Міністерства оборони України від 20.10.2020 №51/1/13545 та від 20.02.2020 №179/1/2589 не підтверджують факт виконання робіт у зоні відчуження.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України).

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі Закон №796-XII).

Закон №796-XII спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру (частина 1 статті 1 Закону №796-XII).

Особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, […] є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків (пункт 1 частини 1 статті 9 Закону №796-XII).

Згідно зі статтею 10 Закону №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 15 Закону №796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами) […].

За приписами статті 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Станом на 25 жовтня 2007 року, дату видачі позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія А, діяв «Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51, в редакції постанови №1283 від 24.12.2005 (далі Порядок №51).

Згідно з пунктом 10 Порядку №51 посвідчення видавалися:

учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту);

інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

11 липня 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №551 був затверджений «Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (далі Порядок №551).

Пунктом 7 зазначеної постанови обласні державні адміністрації були зобов`язані забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них, утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, затвердити відповідне положення та провести до 1 січня 2021 року заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень, зокрема, особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1).

Відповідно до пункту 11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються:

учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Згідно з абзацами другим та третім пункту 13 Порядку №551 спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінсоцполітики, до складу якої, крім його фахівців, входять представники МОЗ, ДАЗВ, МВС, Міноборони, Київської облдержадміністрації та громадських об`єднань, статутна діяльність яких пов`язана із соціальним захистом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (за згодою), за поданням уповноважених органів. Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзацах першому і другому цього пункту, за рішенням регіональних комісій.

Рішення комісій, зазначених у пункті 13 цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення такими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення таких комісій підлягає вилученню уповноваженими органами (пункт 14 Порядку №551).

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Аналіз наведених положень законодавства та встановлених у справі обставин, дозволяє суду зробити висновок про те, що спірне рішення не відповідає зазначеним вимогам.

Спірне рішення обґрунтовано відсутністю правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зв`язку із не підтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження.

Даний висновок зроблено без урахування усіх обставин, які мають значення для вирішення спірного питання.

З поданих сторонами доказів вбачається, що позивач в січні 1987 року був військовослужбовцем, а отже не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження не може бути підставою для прийняття спірного рішення, оскільки для військовослужбовців враховується період служби.

Згідно з протоколом №14 від 25.06.2020 відповідачу були подані наступні документи:

копії довідок Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 20.02.20 №179/1/2589 та від 20.10.00 №51/1/13545;

копії виписок з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 03.01.87 №1 та від 02.02.97;

копія розрахунку вислуги років;

копія довідки Жовтневого районного в/комісаріату від 12.04.91 №32;

копія військового квитка;

копія довідки МСЕК;

копія посвідчення категорії 1 (а.с. 54).

31 серпня 2020 року листом за №6403/0/78-20/2912 Міністерство соціальної політики України повідомило позивача про те, що копії довідко Галузевого архіву Міністерства оборони України від 20.10.2000 №51/1/13545 та від 20.02.2020 №17/1/2589 не підтверджують факт виконання робіт у зоні відчуження (а.с. 66-67).

Згідно з довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/2589 від 20.02.20 (відтворюється мовою архівного документа): «По архивным документам войсковой части 12383 установлено, что Матвеев Г.И. […] прибыл в район мероприятий 04 января 1987 года (приказ от 04 января 1987 года №2), убыл 30 января 1987 года (приказ от 30 января 1987 года №21). Дни выезда в зоны (на объекты, населенные пункты): не отражены. Получил дозу облучения: не отражена.

Примітка: Книги алфавитного учета военнослужащих, журнал учета доз облучения военнослужащих, финансовые документы на выплату суточных денег военнослужащим В/ч НОМЕР_3 на хранение в архив не поступали» (а.с. 185).

Відповідачем не враховано, що позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , а до військової частини НОМЕР_3 був відряджений.

Отже, відповідач мав надавати оцінку не тільки вказаним довідкам, а і виписці з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 03.01.87 №1 та від 02.02.97, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця (пункт 11 Порядку №551).

При цьому особова справа позивача не досліджувалася відповідачем.

Разом з тим, в особовій справі №12312 капітана ОСОБА_1 , яка зберігається в Маріупольському об`єднаному міському військовому комісаріаті, є довідки командира військової частини НОМЕР_3 про дозу опромінення, яку отримав позивач, та період перебування у складі оперативної групи МО СРСР по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.199).

В документі «Военный билет ГЕ №174481 ОСОБА_2 личный № И-971839, раздел 11» зроблений запис наступного змісту: «Принимал участие в составе оперативной группы по ликвидации последствий на Чернобыльской АЭС с 04.1987 по 31.01.1987г.» (а.с. 40).

Крім того, згідно з експертним висновком №16878/32-5 від 12.05.1993 та довідкою сер. МСЕ №130546 захворювання « ОСОБА_2 » (мовою документів) пов`язано з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і йому у зв`язку із цим встановлена безстроково 3 група інвалідності (а.с. 33, 123).

Частинами 1, 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.). У широкому розумінні принцип правової визначеності представляє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища особи.

Для безперешкодної реалізації прав людини та громадянина кожен повинен бути впевнений в тому, що гарантовані йому права є непорушними та підлягають належному захисту. Даний принцип закріплений на рівні Основного закону Конституції України та є основоположним для правової держави. Відповідно до положень Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21); конституційні права і свободи людини не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані (стаття 22); конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (стаття 64).

Позивач тривалий час, з 25 жовтня 2007 року, мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, користувався відповідними пільгами, встановленими законодавством України, та розраховував на стабільність і передбачуваність свого статусу.

Суд наголошує на тому, що 25 жовтня 2007 року Донецькою обласною державною адміністрацією позивачу було видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія НОМЕР_1 , на підставі документів, які були передбачені Порядком №51, а тому позивач не може бути позбавлений набутого на законних підставах статусу внаслідок зміни Кабінетом Міністрів України переліку документів, на підставі яких видаються посвідчення.

Особливу увагу варто звернути на те, що посвідчення підлягає заміні при зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 Закону №796-XII.

Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

У позивача не відбулося зміни категорії особи, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і він не проходив переогляд у медико-соціальній експертній,

Отже, рішенням відповідача порушено право позивача на належний рівень соціального захисту, передбачений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач просить визнати незаконними дії відповідача щодо позбавлення статусу ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що не дії відповідача створюють відповідні правові наслідки для позивача, а рішення, яке оформлено протоколом №14 від 15 червня 2020 року.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне відновити порушене відповідачем право позивача шляхом скасування рішення, яке оформлено протоколом засідання №14 від 25 червня 2020 року, яке було прийнято з порушенням норм чинного законодавства.

Отже, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання неправомірними дій відповідача охоплюється визнанням протиправності та скасування зазначеного рішення.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність свого рішення відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 205, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 ) до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Еспланада, 8/108) про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити в повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, яке оформлено протоколом засідання №14 від 25 червня 2020 року, про відсутність правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 .

Зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, повторно розглянути справу ОСОБА_1 щодо підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія 1, та вирішити питання, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Повне рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Донецького окружного адміністративного суду у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Циганенко