Справа № 428/8803/20
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/8803/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,

представника позивача Боровського М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Стрельнікова Михайла Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до поліцейського капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Стрельнікова Михайла Володимировича (місцезнаходження: Україна, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, б. 8) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 11.10.2020 поліцейським роти № 1 батальйону №1 УПП в Луганській області ДПП Стрельніковим М.В. у відношенні нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. У постанові відповідач стверджує, що позивачем порушено п. 8.4 «ґ» ПДР України. Оскаржувану постанову позивач вважає необґрунтованою, тому просить її скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

1.2. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач поліцейський роти №1 батальйону №1 УПП поліції в Луганській області ДПП Стрельніков М.В. у судове засідання не з`явився, проте надав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі та відмовити в задоволенні позовних вимог.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. 11.10.2020 поліцейським роти № 1 батальйону № 1 УПП в Луганській області ДПП Стрельніковим Михайлом Сергійовичем в м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, б. 50, було винесено постанову серії ЕАМ № 3270980 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_1 11.10.2020 о 16:44 годині у м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, б. 50, керуючи транспортним засобом AUDI Q8, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугах», а саме здійснив рух прямо з крайньої лівої смуги, де дозволено поворот тільки ліворуч згідно п.п. 8.4 «ґ» ПДР України.

Відповідно до п. 7 оскаржуваної постанови до постанови додається відео з бодікамери DSJX300060 BB0060.

2.2. Зі змісту наданого відповідачем відеозапису вбачається, що 11.10.2020 у м. Сєвєродонецьку, на перехресті вулиць Донецька та проспекту Гвардійського, транспортний засіб AUDI Q8, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Донецькій поперек проспекту Гвардійського здійснив рух прямо з крайньої лівої смуги.

При цьому, з відеозапису також вбачається, що перед цим перехрестям встановлений знак 5.16 "Напрямки руху по смугах", який показує, що перед перехрестям наявні дві смуги для руху - ліва смуга для руху тільки наліво, а права смуга для руху прямо або праворуч. Знак 5.16 встановлений лише з правого боку дороги, дублюючий знак на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги відсутній. Крім того, дорожня розмітка по вулиці Донецькій складається лише з однієї

3. Релевантні джерела права та акти їх застосування

3.1. Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до пункту 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

З п. 8.2-1 ПДР вбачається, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Згідно із п. 11.1 ПДР кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Відповідно до розділу 5 «Інформаційно-вказівні знаки» ПДР знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Відповідно до ПДР дорожня розмітка 1.5 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають дві або три смуги; позначає межі смуг руху за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку.

3.2. В постанові Верховного Суду від 24.04.2019 по справі № 127/12081/17 зроблено висновок про те, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

3.3. Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно із ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

3.4. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Одним з основних аргументів позивача є те, що дорожній знак 5.16 по вулиці Донецькій був встановлений без урахування вимог ПДР, а також була відсутня дорожня розмітка руху транспорту за смугами руху.

З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що станом на 11.10.2020 по вулиці Донецькій в напрямку руху до перехрестя з проспектом Гвардійським знак 5.16 "Напрямки руху по смугах", який позначає наявність двох смуг для руху в одному напрямку, дійсно був встановлений із порушенням вимог п. 8.2-1 ПДР, тобто без дублювання на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги.

Крім того, з урахуванням наявності станом на 11.10.2020 на цій дорожній ділянці лише дорожньої розмітки 1.5, вищевказаний знак 5.16 в разі його буквального розуміння водіями міг створювати аварійно-небезпечні ситуації. Зокрема, на знаку 5.16 смуги для руху також розділені розміткою 1.5, а тому водії могли сприйняти знак в якості вказівки для здійснення повороту ліворуч з зустрічної смуги руху, яка так само як і на знаку 5.16 відділена розміткою 1.5.

Вищевказана організація дорожнього руху на перехресті та перед перехрестям станом на 11.10.2020, а також факт неналежного встановлення знаку 5.16, виключають вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

4.2. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень. Разом з тим, з метою повного захисту прав позивача, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та відповідну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Позовна вимога про визнання протиправною оскаржуваної постанови задоволенню не підлягає, оскільки достатнім та ефективним способом захисту прав позивача в розумінні ч. 3 ст. 286 КАС України в подібних категоріях справ є скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто, якщо відповідачем у справі виступала посадова чи службова особа, то судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, в якому працює ця особа. При цьому залучення такого суб`єкта владних повноважень до участі у справі в якості окремого учасника не вимагається.

Позивачем був сплачений судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 21.10.2020. Таким чином, враховуючи задоволення всіх позовних вимог, які мали правове значення для позивача, вказану суму судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

5.2. Стосовно відшкодування витрат позивача на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч. 1, 7 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд звертає увагу на те, що представник позивача або сам позивач не надали до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Крім того, квитанція про сплату позивачем на користь адвоката суми в розмірі 3000 грн. датована 13.10.2020, в той час як договір про надання правової допомоги було укладено сторонами 27.10.2020. Тобто, суду не надано доказів того, що сплачена позивачем сума в розмірі 3000 грн. пов`язана з отриманням правової допомоги саме у цій справі.

Також, в договорі про надання правової допомоги від 27.10.2020 вказано, що сума винагороди визначається додатковою угодою. В судовому засіданні представник позивача визнав, що додаткова угода не укладалася.

Отже, у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Стрельнікова Михайла Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Стрельнікова Михайла Володимировича у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3270980 від 11.10.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відповідну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Відмовити у задоволенні іншої часини позовних вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, місцезнаходження: Україна, м. Київ, вул. Федора Ернста, б. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін