Справа № 344/5298/20
Суддя: Ковалюк І. П.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5298/20
Провадження № 2-а/344/216/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Ковалюк І.П.,

секретаря Караїм Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції Гоцанюка Степана Васильовича, Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 18.04.2020 року о 13.15 годині, ОСОБА_1 на транспортному засобі рухався по трасі Р-39 в напрямку смт. Солотвин. Проте, жодного порушення правил дорожнього руху Позивач не здійснював, та рухався із увімкненими денними ходовими вогнями. Після зупинки працівником поліції його транспортного засобу, ним було увімкнуто аварійну сигналізацію, яка працювала до того часу поки ОСОБА_1 знаходився в салоні автомобіля. Після того, як Позивач попросив працівника поліції Гоцанюк С.В. пред`явити відео порушення правил дорожнього руху, та перед тим як покинути салон свого авто, ним було вимкнено аварійну сигналізацію, оскільки невідомо скільки часу могло б зайняти огляд доказів та складання постанови. При пред`явленні доказів порушення ним ПДД, працівником поліції було пред`явлено відео із незрозумілого відеореєстратора у службовому автомобілі, на якому жодним чином не вбачалося порушення ОСОБА_1 інкримінованого йому порушення правил дорожнього руху.

Щодо самого факту не увімкнення аварійної сигналізації, пояснюємо суду наступне. Після того, коли Позивач вказав в п. 9 Постанови свої непогодження із складеною Постановою, а саме: «з постановою не погоджуюся повністю, вважаю іі протиправною та незаконною». Відповідачем було дописано в нижній графі п. 5 оскаржуваної Постанови про не увімкнення Позивачем аварійної сигналізації.

Усі пояснення щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення були проігноровані відповідачем та в жодній мірі не прийняті до уваги при винесенні оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, що підтверджує її незаконність та необґрунтованість.

Вважає, що за порушення п.9.8 та п.9.9б ПДР України повинне бути притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та накладено стягнення у вигляді попередження.

Враховуючи наведене просив скасувати постанову начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, капітана поліції Гоцанюк Степана Васильовича від 18.04.2020 року, серії БАА №329819, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити провадження по справі, а також судові витрати по справі (витрати на професійну правничу допомогу адвоката Голуба Г.С. у розмірі 2000 грн.) покласти на відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Голуб Г.С. подано суду заяву про розгляд справи без їх участі, у заяві позовні вимоги підтримали та просили про задоволення адміністративного позову та стягнення судових витрат з відповідача.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причину неявки суд не повідомили, відзиву не подали.

За змістом ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Із урахуванням наведеного судом ухвалено розгляд справи проводити в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії БАА № 329819 від 18.04.2020р., складеної начальником сектору реагування патрульної поліції №2 Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, капітаном поліції Гоцанюк Степаном Васильовичем, ОСОБА_1 , 18.04.2020р. о 13 год. 15 хв. керуючи транспортним засобом Мерседез Бенц, д.н.з. НОМЕР_1 , на авто дорозі Р-38 Богородчани- Гута, 8 км не увімкнув ближнє світло фар поза межами населеного пункту, а під час зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну сигналізацію в автомобілі, чим порушив п.п. 9.8., 9.9. (Б) ПДР, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із накладенням штрафу в розмірі 425 гривень, 00 копійок.

Відповідно до ч. 2 ст.122КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається, зі змісту ст. 251 КУпАП та ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) або судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом доказування у даній справі є протиправність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за фактичне вчинення адміністративного правопорушення та її скасування.

Позивач факт вчинення адміністративного правопорушення заперечив.

Суд вважає що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення його особою. Факт вчинення правопорушення підлягає фіксації у постанові, яка по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, якому передує його фіксування.

Лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі, однак в даній справі правопорушення не було зафіксовано патрульним на фото або відеозапис, чи у інший встановлений законом спосіб.

Згідно приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній адміністративній справі не виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано до суду відзиву на позов, як і не надано належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, та, зокрема, доказів вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення.

Візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Однак відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, як і не долучено доказів правомірності оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

За змістом ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вказаних норм законодавства, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не доведено події та складу правопорушення.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, то суд дійшов наступного висновку.

Так, ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано копію ордеру, копію квитанції № ПН 37 від 07.05.2020, Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 24.04.2020 року .

Як вбачається з Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 24.04.2020 року та квитанції встановлено, що позивач поніс витрати в сумі 2 000 гривень.

Враховуючи спрощений порядок розгляду вказаної справи, який відбувався за відсутністю сторін, приймаючи до уваги, що вказана категорія справ віднесена законодавцем до категорії малозначних, як вже зазначено вище, тому суд приходить до переконання, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2000 гривень підлягає задоволенню.

Частино 5 ст. 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 122 ч. 2, 247, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції Гоцанюка Степана Васильовича, Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,- задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА №329819 від 18.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення складено та підписано 30 жовтня 2020 року.

Суддя Ковалюк І.П.