Справа № 140/11823/20
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року ЛуцькСправа № 140/11823/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання незаконним та скасування пунктів наказів та висновку службового розслідування, поновлення на посаді та стягнення речового та грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУ НП у Волинській області, відповідач) про скасування пункту 3 висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень 26.05.2020 поліцейськими СРПП Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , затвердженого начальником ГУ НП у Волинській області Крошко Ю.; визнання незаконним та скасування пункту 1 наказу ГУ НП у Волинській області від 01.07.2020 №1255/в "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області"; визнання незаконним та скасування наказу ГУ НП у Волинській області від 29.07.2020 №227 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби; зобов`язання поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області та виплатити грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час незаконного звільнення з посади, внести відповідні зміни до трудової книжки ОСОБА_1 щодо його звільнення.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що наказом ГУ НП у Волинській області від 29.07.2020 №227 о/с «По особовому складу» позивача призначили старшим інспектором черговим сектору реагування патрульної поліції №2 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, звільнивши з посади заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, з 30.07.2020.

Підставою для наказу ГУ НП у Волинській області від 29.07.2020 №227 о/с «По особовому складу» став наказ ГУ НП у Волинській області від 01.07.2020 № 1255/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області».

Позивач вказує на те, що не знав, що відносно нього проводиться службове розслідування, а тому не міг скористатися своїми правами, передбаченими частиною 2 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, а саме: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

У матеріалах службового розслідування зазначено, що він не виконав вимог ст. ст. 1, 2, 3 Дисциплінарного статуту НПУ, не провів на належному рівні роботу щодо профілактики порушень службової дисципліни серед підлеглого особового складу, в тому числі щодо безумовного дотримання заходів особистої безпеки, екіпірування під час виїздів, як того вимагають покладені функціональні обов`язки, невиконання управлінсько-організаційної функції в забезпеченні роботи підрозділу щодо профілактики порушень службової дисципліни. А також вказано, що в його діях вбачається дисциплінарний проступок, який виразився у порушенні п.1, п.2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, п.2, п.5 ч. 3 ст.1, ст.2, ч.1 ст.3 розділу 1 Дисциплінарного статуту НПУ, абзаців 1, 2 п. 1 розділу 2, п.З розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 0.11.2016 №1179, а саме у незабезпеченні проведення роботи щодо профілактики порушень службової дисципліни серед підлеглого особового складу, в тому числі щодо дотримання заходів особистої безпеки, екіпірування під час виїздів, як того вимагають покладені функціональні обов`язки та персональна відповідальність за дану ділянку роботи, що призвело до спричинення тілесних ушкоджень працівникам поліції, за що і підлягаю притягненню до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, у матеріалах службового розслідування немає жодного посилання на якусь конкретно дію чи бездіяльність позивача. Не зазначено час, місце, обставини при яких він скоїв дисциплінарний проступок. Не наведено жодного доказу скоєння ним дисциплінарного проступку. Не вказано де, коли яким чином він вчинив дії (чи допустив бездіяльність), які йому інкримінуються.

Таким чином, в порушення ч.1 ст.19 «Порядку застосування дисциплінарних стягнень» Дисциплінарного статуту НПУ відповідачем не зазначено документів та матеріалів, які підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку, а також не зазначено причин та умов, що призвели до вчинення проступку та вжиті заходи.

Оскільки службове розслідування було призначено і проведено з порушеннями, а в його діях відсутні ознаки дисциплінарного проступку, то наказ ГУ НП у Волинській області від 01.07.2020 № 1255/в є незаконним і підлягає скасуванню в частині що стосується позивача.

З наведених підстав просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі частини четвертої статті 262 КАС України ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.46).

Представник відповідача у відзиві на позов від 02.09.2020 (а.с. 50-55) позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні та зазначила, що наказом ГУНП у Волинській області від 28.05.2020 № 673 з приводу обставин отримання тілесних ушкоджень 26.05.2020 поліцейськими Іваничівського відділення поліції Горохівського ВП ГУНП призначено службове розслідування.

В ході проведення службового розслідування було встановлено, що 26.05.2020 працівникам поліції в с. Жашковичі, Іваничівського району, Волинської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нанесено тілесні ушкодження, які вони отримали при виконанні службових обов`язків в складі наряду групи реагування патрульної поліції.

Службовим розслідуванням встановлено, що, згідно книги нарядів Іваничівського ВП (інв. № 339 від 15.05.2020), 26.05.2020 о 08.30 на добове чергування в складі ГРИП «Проект 11» заступили поліцейські: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Виїздом на місце події встановлено, що в цей день в чергову частину Іваничівського відділення надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 про те, що за даною адресою син в стані алкогольного сп`яніння вчиняє насильство в сім`ї, поводить себе неадекватно.

Прибувши на місце події, заявниця ОСОБА_5 із родичами чекали поліцейських на вулиці та біля них знаходився правопорушник ОСОБА_6 , та між ними відбувалась словесна суперечка. ОСОБА_6 поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою та на неодноразові зауваження поліцейських не реагував.

Поліцейським ОСОБА_2 прийнято рішення, згідно п. 3 (б, г) ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію України» затримати останнього та одягнути кайданки. Однак, під час одягання кайданок ОСОБА_6 раптово вирвався та схопив зі столу кухонний ніж, наніс ним удари в область шиї та голови ОСОБА_2 та один удар ОСОБА_3 в область грудної клітки зліва.

Після отримання тілесних ушкоджень, працівники поліції самостійно сіли в службовий автомобіль та направились в Іваничівську ЦРЛ для отримання невідкладної медичної допомоги, повідомивши про це екстрену медичну допомогу та чергову частину Іваничівського ВП. Згодом було надано невідкладну медичну допомогу та переконавшись, що життю нічого не загрожує, поліцейські ОСОБА_2 . На ОСОБА_3 самостійно здали зброю та спеціальні засоби в чергову службу Іваничівського ВП для поміщення в кімнату зберігання зброї.

Так, під час службового розслідування були надані письмові пояснення поліцейськими, які отримали тілесні ушкодження, а також керівництвом Іваничівського ВП ГУНП.

17.06.2020 надані письмові пояснення позивачем, який являється куратором сектору превенції та секторів реагування патрульної поліції Іваничівського ВП, що спростовує його твердження про необізнаність щодо службового розслідування.

Відповідно до посадової інструкції заступника начальника Іваничівського ВП ОСОБА_1 , позивач організовує в межах компетенції проведення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень. Виявляє причини та умови, що призводять до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, уживає, у межах компетенції, заходів щодо їх усунення. Організовує діяльність СРПП Іваничівського ВП, щодо їх оперативного реагування на повідомлення про правопорушення, інші події та у межах компетенції їх розгляд, а також комплексу превентивних заходів шляхом патрулювання території обслуговування, виявлення та припинення правопорушень, застосування визначених законодавством поліцейських та інших заходів. Уживає заходів із запобігання та припинення домашнього насильства. Забезпечує попередження і реагування на адміністративні та кримінальні прояви, організацію адміністративно-правозастосовної діяльності підпорядкованих підрозділів, дотримання ними обліково-реєстраційної дисципліни. Несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією.

Вивченням причин і умов, що сприяли отримання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень встановлено, що вони стали можливими унаслідок нехтування правилами особистої безпеки, грубому порушенні тактичних прийомів, направлених на забезпечення безпеки наряду під час затримання ОСОБА_6 , який вчинив адміністративні правопорушення, ігнорування останніми вимог чинного законодавства та нормативних документів, що регламентують діяльність поліцейських.

Також, надзвичайній події за участі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сприяли невиконання куратором СРПП Іваничівського ВП підполковником поліції ОСОБА_1 вимог ст.ст. 1, 2, 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не проведення на належному рівні роботи щодо профілактики порушень службової дисципліни серед підлеглого особового складу, в тому числі щодо безумовного дотримання заходів особистої безпеки, екіпірування під час виїздів, як того вимагають покладені функціональні обов`язки, невиконання управлінсько-організаційної функції в забезпеченні роботи підрозділу щодо профілактики порушень службової дисципліни.

Таким чином, своїми діями, які знайшли відображення у висновку службового розслідування від 26.06.2020, позивачем допущено порушення, за яке було накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, застосоване для уникнення подальшого порушення позивачем службової дисципліни. Так, за результатами проведеного службового розслідування наказом ГУНП у Волинській області від 01.07.2020 №1255/в за вчинення дисциплінарного проступку, що призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 5 частини 3 статті 1, статті 2, частини 1 статті 3 розділу 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу 2, пункту 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та виразилось у незабезпеченні проведення роботи щодо профілактики порушень службової дисципліни серед підлеглого особового складу, в тому числі щодо дотримання заходів особистої безпеки, екіпірування під час виїздів, як того вимагають покладені функціональні обов`язки та персональна відповідальність за дану ділянку роботи, що призвело до спричинення тілесних ушкоджень працівникам поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заступнику начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області підполковнику поліції ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Відповідач вважає, що ГУ НП у Волинській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив від 08.09.2020 позивач не погоджується з доводами викладеними у відзиві на просить позовні вимоги задовольнити.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

За результатами службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень 26.05.2020 поліцейськими СРПП Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , , проведеного ГУ НП у Волинській області складено висновок службового розслідування, затверджений начальником 26.06.2020.

Відповідно до вказаного висновку, службовим розслідуванням встановлено наступне.

26.05.2020 до відділу інспекції по особовому складу УКЗ ГУНП у Волинській області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 21.03 в чергову службу Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області надійшло повідомлення із служби «102» про нанесення тілесних ушкоджень працівникам поліції в с. Жашковичі, Іваничівського району, Волинської області, які отримали при виконанні службових обов`язків в складі наряду групи реагування патрульної поліції.

Службовим розслідуванням встановлено, що, згідно книги нарядів Іваничівського ВП (інв. № 339 від 15.05.2020), 26.05.2020 о 08.30 на добове чергування в складі ГРПП «Проект 11» заступили поліцейські: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно журналу реєстрації інструктажів із заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю Іваничівського ВП (інв. № 276 від 01.12.2018), 26.05.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пройшли цільовий інструктаж, про що свідчать їх підписи.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заступили в однострої, з вогнепальною зброєю та спецзасобами (бронежилет, кайданки, сльозогінний газ Терен 4М, ПР-73, металева каска). Крім цього, ОСОБА_2 в черговій службі Іваничівського ВП отримав автоматичну зброю АКС-74У, про що є відповідний підпис у журналі.

Під час патрулювання, 26.05.2020 о 18.50 на планшетний пристрій надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 жительки АДРЕСА_1 про те, що за даною адресою син в стані алкогольного сп`яніння вчиняє насильство в сім`ї, поводить себе неадекватно.

Прибувши на місце події, заявниця ОСОБА_5 із родичами чекали поліцейських на вулиці, біля них знаходився правопорушник ОСОБА_6 та між ними відбувалась словесна суперечка. ОСОБА_6 поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою та на неодноразові зауваження поліцейських не реагував.

Поліцейським ОСОБА_2 прийнято рішення, згідно п. 3 (б, г) ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію України» затримати останнього та одягнути кайданки. Однак, під час одягання кайданок ОСОБА_6 раптово вирвався та схопив зі столу кухонний ніж, наніс ним удари в область шиї та голови ОСОБА_2 та один удар ОСОБА_3 в область грудної клітки зліва.

Після отримання тілесних ушкоджень, працівники поліції самостійно сіли в службовий автомобіль та направились в Іваничівську ЦРЛ для отримання невідкладної медичної допомоги, повідомивши про це екстрену медичну допомогу та чергову частину Іваничівського ВП.

Після надання невідкладної медичної допомоги та переконавшись, що життю нічого не загрожує, поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самостійно здали зброю та спеціальні засоби в чергову службу Іваничівського ВП для поміщення в кімнату зберігання зброї.

Як встановлено в ході проведення службового розслідування, після вищевказаної події працівниками поліції Іваничівського ВП гр. ОСОБА_6 було затримано та о 23.10 доставлено в приміщення Іваничівського ВП (журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Іваничівського ВП, інв. № 324 від 30.01.2020).

Вказаний перебіг подій підтверджується поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були опитані в ході проведення службового розслідування. Крім цього, поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в ході опитування зазначили, що застосувати вогнепальну зброю не було можливості, оскільки приміщення було тісне та в ньому знаходились інші особи, які могли б постраждати, також було враховано те, що мати правопорушника знаходиться на обліку у лікаря-психіатра. Також, пояснили, оскільки в той час вони перебували у стані афекту, були болі від отриманих поранень та відповідно були у шоковому стані, то не могли зорієнтуватись чи були на них бронежилети, чи вони були відсутні. Крім цього, ОСОБА_2 додав, оскільки автомат заважав йому виконувати затримання правопорушника, він вирішив відрегулювати ремінь та закинув автомат за спину.

Будучи опитаними під час проведення службового розслідування особи з керівного складу Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 надали аналогічні пояснення та повідомили, що 26.05.2020, перед проведенням інструктажу, на якому було наголошено на безумовному дотриманні заходів особистої безпеки, екіпірування під час виїздів, заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю, транспортної, обліково-реєстраційної дисципліни, в складі добового наряду ГРПП під позивним «Проект 11» Іваничівського ВП заступили поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які отримали вогнепальну зброю, спеціальні засоби та також ОСОБА_2 отримав автоматичну зброю АКС-74У. Близько 21.00 в чергову службу Іваничівського ВП із спецлінії «102» надійшло повідомлення про ножове порання поліцейських під час припинення домашнього насильства. Після чого, було організовано та проведено затримання правопорушника, а саме ОСОБА_6 .

Відповідно до посадової інструкції заступника начальника Іваничівського ВП Дорохольського І.В., організовує в межах компетенції проведення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень. Виявляє причини та умови, що призводять до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, уживає, у межах компетенції, заходів щодо їх усунення. Організовує діяльність СРПП Іваничівського ВП, щодо їх оперативного реагування на повідомлення про правопорушення, інші події та у межах компетенції їх розгляд, а також комплексу превентивних заходів шляхом патрулювання території обслуговування, виявлення та припинення правопорушень, застосування визначених законодавством поліцейських та інших заходів. Уживає заходів із запобігання та припинення домашнього насильства. Забезпечує попередження і реагування на адміністративні та кримінальні прояви, організацію адміністративно-правозастосовної діяльності підпорядкованих підрозділів, дотримання ними обліково-реєстраційної дисципліни. Несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією.

Вивченням причин і умов, що сприяли отримання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень встановлено, що вони стали можливими унаслідок нехтування правилами особистої безпеки, грубому порушенні тактичних прийомів, направлених на забезпечення безпеки наряду під час затримання ОСОБА_6 , який вчинив адміністративні правопорушення, ігнорування останніми вимог чинного законодавства та нормативних документів, що регламентують діяльність поліцейських.

Також, надзвичайній події за участі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сприяли невиконання куратором СРПП Іваничівського ВП підполковником поліції ОСОБА_1 вимог ст.ст. 1, 2, 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не проведення на належному рівні роботи щодо профілактики порушень службової дисципліни серед підлеглого особового складу, в тому числі щодо безумовного дотриманні заходів особистої безпеки, екіпірування під час виїздів, як того вимагають покладені функціональні обов`язки, невиконання управлінсько-організаційної функції в забезпеченні роботи підрозділу щодо профілактики порушень службової дисципліни.

У висновку службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку, що призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 5 частини 3 статті 1, статті 2, частини 1 статті 3 розділу 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу 2, пункту 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та виразилось у незабезпеченні проведення роботи щодо профілактики порушень службової дисципліни серед підлеглого особового складу, в тому числі щодо дотримання заходів особистої безпеки, екіпірування під час виїздів, як того вимагають покладені функціональні обов`язки та персональна відповідальність за дану ділянку роботи, що призвело до спричинення тілесних ушкоджень працівникам поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заступника начальника відділення поліції підполковника поліції ОСОБА_1 звільнити з посади (а.с. 64-74).

Пунктом першим наказу №1255/6 від 01.07.2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області» за вчинення дисциплінарного проступку, що призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 5 частини 3 статті 1, статті 2, частини 1 статті 3 розділу 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу 2, пункту 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та виразилось у незабезпеченні проведення роботи щодо профілактики порушень службової дисципліни серед підлеглого особового складу, в тому числі щодо дотримання заходів особистої безпеки, екіпірування під час виїздів, як того вимагають, покладені функціональні обов`язки та персональна відповідальність за дану ділянку роботи, що призвело до спричинення тілесних ушкоджень працівникам поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено з посади (а.с. 12-13).

Наказом ГУ НП у Волинській області від 29.07.2020 №227 о/с «По особовому складу», ОСОБА_1 призначено старшим інспектором черговим сектору реагування патрульної поліції №2 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУ НП, з посадовим окладом 2500 гривень, звільнивши з посади заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, з 30.07.2020.

Призначення здійснено на виконання накладеного дисциплінарного стягнення звільнення з посади. Підставою для вказаного наказу став наказ ГУ НП у Волинській області від 01.07.2020 № 1255/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області» (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України Про Національну поліцію, Законом України Про дисциплінарний статут Національної поліції України та Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про Національну поліцію Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України Про Національну поліцію, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями частини 1 ст. 59 Закону України Про Національну поліцію визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України Про Національну поліцію, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно ст. 18 Закону України "Про Національну поліції", поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (далі - Статут).

Згідно зі ст. 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ст.1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до ст.11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Крім того, порядок проведення службових розслідувань регулюється Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 (далі Інструкція № 893).

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Інструкції № 893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 2 розділу 4 Інструкції №893 передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

У пунктах 1, 4 розділу 5 Інструкції № 893 вказано, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 1 розділу 7 Інструкції № 893).

Отже, з огляду на вищевикладене вбачається, що підставою для дисциплінарної відповідальності дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключні фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, а саме порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 5 частини 3 статті 1, статті 2, частини 1 статті 3 розділу 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу 2, пункту 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у незабезпеченні проведення роботи щодо профілактики порушень службової дисципліни серед підлеглого особового складу, в тому числі щодо дотримання заходів особистої безпеки, екіпірування під час виїздів, як того вимагають, покладені функціональні обов`язки та персональна відповідальність за дану ділянку роботи, що призвело до спричинення тілесних ушкоджень працівникам поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Проте суд не погоджується з висновками проведеного службового розслідування з наступних мотивів та підстав.

Як вже зазначалося вище, притягнення особи рядового і начальницького складу органів поліції України до дисциплінарної відповідальності можливе лише за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 було порушення ним службової дисципліни, що виразилося у незабезпеченні проведення роботи щодо профілактики порушень службової дисципліни серед підлеглого особового складу, в тому числі щодо дотримання заходів особистої безпеки, екіпірування під час виїздів, як того вимагають, покладені функціональні обов`язки.

Однак, висновком службового розслідування жодним чином не обґрунтовано, в чому саме проявилася порушення позивачем службової дисципліни та вимог зазначених статей Закону України Про Національну поліцію, Дисциплінарного статуту та Правил етичної поведінки поліцейського та чим це підтверджується.

З норм законодавства та підзаконних нормативно-правових актів (порушення яких інкримінується позивачу) слідує, що в них перераховані загальні обов`язки поліцейського (керівника поліції) та вимоги до поведінки працівника поліції.

Разом з тим, як вбачається з описової частини висновку службового розслідування, 26.05.2020 відбулись події, фігурантами яких є поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які отримали тілесні ушкодження при виконанні службових обов`язків в складі наряду групи реагування патрульної поліції. Зокрема, з висновку службового розслідування вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 26.05.2020 перебували на місці події без засобів індивідуального захисту (бронежилетів), не дотрималися норм ділового мовлення, а саме допустили використання ненормативної лексики, нехтували правилами особистої безпеки та грубо порушили тактичні прийоми, направлені на забезпечення безпеки наряду під час затримання 26.05.2020 ОСОБА_6 , який вчинив адміністративні правопорушення, що мало наслідком спричинення тілесних ушкоджень працівникам поліції.

Разом з тим, у висновку службового розслідування жодним чином не обґрунтовано, в чому саме полягає порушення саме позивачем службової дисципліни.

Фактично, у висновку службового розслідування описано події, до яких позивач не причетний, а причетні його підлеглі.

У висновку відсутні будь-які посилання на докази, якими підтверджуються неправомірні дії (чи бездіяльність) позивача, та на підставі яких встановлено дисциплінарний проступок. Не надані такі докази і суду.

Суд звертає увагу, що звільнення з органів поліції є найсуворішим заходом дисциплінарного стягнення і повинно застосовуватись у виняткових випадках за вчинення особливих дисциплінарних проступків.

За таких обставин, суд вважає, що одним із елементів, який передує накладенню дисциплінарного стягнення є доведена вина працівника по виконанню чи неналежному виконанню покладених на нього трудових обов`язків. Провина працівника у вчиненні дисциплінарного проступку має бути у вигляді прямого чи опосередкованого наміру. Отже, має бути доведено, що працівник хотів чи свідомо допускав настання несприятливих роботодавцеві наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є куратором сектору превенції. Водночас підрозділом сектору превенції є сектор реагування патрульної поліції № 3 (далі СРПП) Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, керівником якого згідно з наказом від 13.09.2019 № 1159 ГУ НП у Волинській області є капітан ОСОБА_10 який теж був опитаний в межах службового розслідування.

З пояснень керівництва Іваничівського відділення Горохівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 ) вбачається, що 26.05.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був проведений інструктаж, на якому було наголошено на безумовному дотриманні заходів особистої безпеки, екіпірування під час виїздів, заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю, транспортної, обліково-реєстраційної дисципліни. Поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , отримали вогнепальну зброю, спеціальні засоби та також ОСОБА_2 отримав автоматичну зброю АКС-74У.

З пояснень ОСОБА_2 від 18.06.2020 вбачається, що 26.05.2019 він прибув в Іваничівське ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області для заступання на службу в добовий наряд ГРПП. О 8 год. 30 хв. начальником відділення підполковником поліції ОСОБА_13 було проведено інструктаж по заходам безпеки під час несення служби та перевірено знання, які регламентують діяльність Національної поліції України. Після інструктажу старший інспектор-черговий майор поліції ОСОБА_14 видав йому вогнепальну та автоматичну зброю, спеціальні засоби (кайданки, сльозоточивий газ Терен 4М, ПР-73, металеву каску, бронежилет) про що у журналах здійснено підписи про отримання вищевказаних спеціальних засобів та зброї (а.с. 81).

Аналогічні пояснення дав ОСОБА_3 (а.с. 83).

Таким чином, 26.05.2020 інструктаж із заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю проводив ОСОБА_15 , що підтверджується поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та копією відповідного журналу (а.с. 80).

Суд зауважує, що в оскарженому наказі № 1255/в від 01.07.2020 в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 не зазначено, час, місце, обставини при яких він скоїв дисциплінарний проступок. Не наведено жодного доказу скоєння ним дисциплінарного проступку. Не вказано де, коли яким чином він вчинив дії (чи допустив бездіяльність), які йому інкримінуються.

Суд також вказує, що у висновку службового розслідування відсутнє обґрунтування також того, у чому саме виразилося порушення Правил етичної поведінки позивачем.

Водночас, суд зауважує, що згідно з статтею 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в ході службового розслідування обставини вчинення дисциплінарного порушення позивачем не встановлені та не з`ясовані, вина позивача не доведена, докази вчинення дисциплінарного проступку позивачем в матеріалах дисциплінарної справи відсутні, а тому пункт 1 оскаржуваного наказу ГУ НП у Волинській області № 1255/в від 01.07.2020 « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області» в частині притягнення заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області підполковника поліції ОСОБА_1 у виді звільнення з посади є протиправним, необгрунтованим та безпідставним.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що в даному випадку, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено те, що ОСОБА_1 було допущено порушення службової дисципліни, що виразилось у незабезпеченні проведення роботи щодо профілактики порушень службової дисципліни серед підлеглого особового складу, в тому числі щодо дотримання заходів особистої безпеки, екіпірування під час виїздів, як того вимагають, покладені функціональні обов`язки та персональна відповідальність за дану ділянку роботи, що призвело до спричинення тілесних ушкоджень працівникам поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а відтак у ГУ НП у Волинській області були відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наказ ГУ НП у Волинській області №1255/в від 01.07.2020 « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області» в частині притягнення заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області підполковника поліції ОСОБА_1 у виді звільнення з посади прийнятий без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 ч.1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога це вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки суд визнає протиправним і скасовує наказ ГУ НП у Волинській області №1255/в від 01.07.2020 « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 (основна вимога), то відповідно підлягає скасуванню і наказ ГУ НП у Волинській області від 29.07.2020 №227 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби, який виданий на виконання дисциплінарного стягнення звільнення з посади (похідна вимога).

Відповідно до статті 77 Закону України Про Національну поліцію днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

З огляду на те, що позивача було протиправно звільнено зі служби в поліції наказом №227 від 29.07.2020, а з 30.07.2020 призначено на нижчу посаду, то суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді заступника начальника Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області, з 30.07.2020.

Водночас, не підлягає до задоволення позовна вимога про скасування пункту 3 висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень 26.05.2020 поліцейськими СРПП Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , затвердженого начальником ГУ НП у Волинській області Крошко Ю., оскільки висновок службового розслідування (його окремі положення) не є тим індивідуальним актом, який може бути оскаржений в порядку адміністративного судочинства. Зокрема, у резолютивній частині висновку службового розслідування зазначаються: підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних заохочень або дисциплінарних стягнень, кваліфікації отриманих тілесних ушкоджень, обставин загибелі (смерті) осіб РНС, списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про направлення матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Таким чином, висновок службового розслідування жодним чином не порушує прав та інтересів позивача, відображає суб`єктивну думку осіб, які проводять таке розслідування, а висновки дисциплінарної комісії носять рекомендаційний характер.

Щодо позовної вимоги позивача внести відповідні зміни до трудової книжки ОСОБА_1 щодо його звільнення, то вона до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58), записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до пункту 2.10 Інструкції № 58 у разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний. Прийнятий за такою-то професією (посадою)" і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним, звільнений ..." і зазначається нове формулювання.

У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.

При наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається "Дублікат" трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним.

Інструкцією № 58 врегульований певний алгоритм дій роботодавця у разі поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що необхідною умовою для визнання недійсним запису у трудовій книжці про звільнення є прийняття наказу про поновлення на роботі.

Отже, в даному випадку, наслідком незаконного звільнення позивача є поновлення його на службі, процедура якого включає в себе і визнання недійсним запису у трудовій книжці про звільнення та має бути вчинена відповідачем на виконання рішення суду у даній справі. Тому в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі Порядок № 100) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою ГУ НП у Волинській області від 28.10.2020 № 227 позивачу було нараховане грошове забезпечення за травень 2020 року 15572, 99 грн, червень 2020 року 16313, 97 грн, тобто загальна сума доходу за останні два місяці перед звільненням становить 31886, 96 грн (а.с. 103). При цьому, середньоденний заробіток позивача за 1 день складає 522, 74 грн.

Отже, розрахунок грошового забезпечення позивача судом здійснено відповідно до пункту 8 Порядку № 100, з урахуванням середньоденного його заробітку 522, 74 грн., який визначений у довідці ГУ НП у Волинській області від 28.10.2020 № 227.

Таким чином, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу становить 48092, 08 грн (522, 74 грн. х 92 календарні дні вимушеного прогулу).

Водночас, згідно з абзацом 1 пункту 32 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 (з наступними змінами та доповненнями) при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Як вбачається з довідок про доходи ГУ НП у Волинській області від 23.10.2020 № 224 та від 28.10.2020 № 228 ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №2 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП нараховано грошове забезпечення за серпень-жовтень 2020 року у розмірі 24029, 82 грн (а.с. 101, 104).

Враховуючи вищевикладене, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, яке підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 24062, 26 грн (48092, 08 грн - 24029, 82 грн).

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вказано, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового

податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Крім того, суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Керуючись статтями 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу ГУ НП у Волинській області від 01.07.2020 №1255/в "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області" в частині притягнення заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з посади.

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП у Волинській області від 29.07.2020 №227 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, з 30 липня 2020 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 24062, 26 грн (двадцять чотири тисячі шістдесят дві гривні 26 копійок), з відповідними відрахуваннями податків і зборів.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення в межах стягнення за один місяць в розмірі 15943, 48 грн (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок три гривні 48 копійок) (з відповідними відрахуваннями податків і зборів) підлягає до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11, ).

Суддя Т.М. Димарчук