Справа № 260/319/20
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 260/319/20

адміністративне провадження № К/9901/28011/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до Західного офісу Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, за участю третьої особи - Рахівська міська рада про визнання протиправним та скасування висновку,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (далі -ТОВ «Закарпаттяенергозбут») звернулося до суду з позовом до Західного офісу Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області (далі - Держаудитслужба), в якому просило визнати протиправним та скасувати висновок Держаудитслужби про результати моніторингу щодо закупівлі від 29 січня 2020 року, опублікованого за результатами проведення моніторингу закупівлі Рахівською міською радою: предмет закупівлі ДК 021:2015: 0931000-5 електрична енергія за переговорною процедурою Prozorro № 2020-01-14-000841-с.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року, в позові відмовлено.

21 жовтня 2020 року ТОВ «Закарпаттяенергозбут» надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року. Заявник, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та задовольнити позов.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначив пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку Верховного Суду щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 20 серпня 2019 року (справа № 461/2935/16-а) та від 29 квітня 2020 року(справа № 8/84).

Перевіряючи доводи заявника щодо неврахування судами висновків Верховного Суду та аналізуючи зміст зазначених постанов Верховного Суду, судом касаційної інстанції встановлено, що обставини справ, установлені судами у справах №461/2935/16-а та №8/84 не є подібними до спірних правовідносин. Так, у справі №461/2935/16-а предметом спору був наказ Департаменту містобудування щодо затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки при будівництві багатоквартирного житлового будинку. У цій же справі суд висловив правовий висновок щодо оскарження індивідуальних актів особами, у разі, якщо ці акти їх не стосуються. У справі №8/84 Верховний Суд висловив правову позицію щодо можливості оскарження фізичною особою нормативно-правового акта (постанови Кабінету Міністрів України від 31 липня 1996 року № 28 «Про затвердження Правил користування електричною енергією» ) та вказав умови, за яких може бути реалізоване право на оскарження. Натомість у цій справі, предметом спору є рішення, прийняте за результатами моніторингу публічних торгів, право оскарження якого за приписами пункту 10 статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» належить виключно замовнику. Враховуючи те, що у процедурі закупівлі ТОВ «Закарпаттяенергозбут» є лише учасником торгів, суди дійшли висновку, що оскаржити рішення Держаудитслужби може лише Рахівська міська рада, яка і є замовником. Водночас, вирішуючи спір суди також встановили що у провадженні суду першої інстанції вже перебуває справа №260/402/20 за позовом замовника - Рахівської міської ради до Держаудитслужби про визнання неправомірним та скасування спірного висновку.

Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» послалося на висновки Верховного Суду, висловлені у справах, які не є подібними до спірних правовідносин, а отже заявник не виклав передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Інші доводи та аргументи заявника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Лише загальні посилання на невідповідність висновку суду апеляційної інстанції висновкам Верховного Суду щодо застосування норми права у правовідносинах, що не є подібними до спірних, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Отже, враховуючи те, що заявником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до Західного офісу Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, за участю третьої особи - Рахівська міська рада про визнання протиправним та скасування висновку повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко