Справа № 160/8566/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2020 року Справа № 160/8566/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/8566/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
1. 27.07.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач, з урахуванням уточнень від 26.08.2020 року, просить суд:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у зарахуванні трудового стажу з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року, з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року при призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на отримання пенсії за віком, період роботи з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року, з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням додатково зарахованого стажу відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня виникнення права на отримання пенсії за віком, тобто з 22.05.2020 року.
2. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2020 року цю справу передано на розгляд судді Ількову В.В.
3. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.
4. Позивачем, у строк, визначений в ухвалі суду від 29.07.2020 року усунуті недоліки позовної заяви.
5. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №160/8566/20 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку положень ст.262 КАС України.
6. Ухвалою суду від 01.09.2020 року було витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії таких документів:
- пенсійної справи позивача;
- звернення позивача про призначення пенсії разом із додатками;
7. 30.09.2020 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов з додатками та доказами направлення позивачу, а також із додатковими доказами, витребуваними ухвалою суду.
8. За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
9. Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
10. У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
11. Отже, рішення у цій справі приймається судом 30.10.2020 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
12. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона має трудовий стаж з грудня 1983 року, що підтверджується її трудовою книжкою НОМЕР_1 .
13. На думку позивача, її загальний трудовий стаж, що дає право на пенсію, становить більше 30 років.
14. Згідно положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» вона має право на пенсію за віком.
15. У травні 2020 року позивач звернулася до відповідача із офіційною заявою про призначення та виплату пенсії.
16. Однак, 27.05.2020 року позивачем була отримана відповідь Головного управління Пенсійного фонду про неможливість нарахування і виплати пенсії за період з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року та з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року, у зв`язку з відсутністю у трудовій книжці посилання на ст.КЗпП.
17. Таким чином, до загального стажу роботи Пенсійним фондом не було зараховано стаж її роботи за вказаний період, тобто вісімнадцять років.
18. Позивач вважає таку відмову Пенсійного фонду, у зарахуванні трудового стажу з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року, з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року незаконною, протиправною, та такою, що порушує її права на належне соціальне забезпечення.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
19. Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.
20. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що на їх думку, неможливо зарахувати періоди роботи позивача з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року, з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року, у зв`язку з тим, що при звільненні відсутнє посилання на ст.КЗОТ.
21. Необхідно надати уточнюючи довідки.
22. Згідно ст.45 Закону України №1058-ІV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. Та в разі надання додаткових документів в 3-х місячний термін з дня прийняття заяви про призначення
пенсії, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
23. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач з липня 2013 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
24. 22.05.2020 року ОСОБА_1 з метою оформлення пенсії за віком, звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
25. До заяви про призначення пенсії за віком позивач додала такі документи: ІНН, паспорт, трудову книжку № НОМЕР_2 , диплом про навчання №69 від 13.03.2017 року, довідку з ДПІ про облік як суб`єкта підприємницької діяльності від 22.05.2020 року б/н; довідку із СПОВ про заробітну плат з 01.07.2000 року по день звернення ОК-5 від 22.05.2020 року; архівну довідку; довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року від 22.05.2020 року; заяву про спосіб виплати пенсії; свідоцтво про народження дитини; свідоцтво про шлюб.
27. Необхідно надати уточнюючи довідки.
28. Згідно ст.45 Закону України №1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. Та в разі надання додаткових документів в 3-х місячний термін з дня прийняття заяви про призначення пенсії, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії.
29. Таким чином, до загального стажу роботи позивача не зараховано стаж роботи за вказаний вище період, тобто вісімнадцять років.
30. Не погодившись із такими діями Пенсійного фонду, щодо відмови у зарахуванні трудового стажу з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року, з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року, позивач звернулася до суду із цим позовом, посилаючись на порушення її прав на належне соціальне забезпечення.
31. Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із такого.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
32. Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
33. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
34. Відповідно до статті першої Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
35. Згідно частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
36. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).
37. Частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.
38. Як встановлено статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закону № 1788-XII), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
39. Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).
40. Пунктами 1, 2 Порядку № 637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
41. Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
42. Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
43. Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.
44. Аналіз вищенаведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
45. Вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
46. Досліджуючи докази наявні в матеріалах справи, зокрема копію трудової книжки позивача НОМЕР_2 , в якій містяться записи, зокрема: №1 у період з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року нач. ветстанції (наказ №52 від 13.07.1983 року ) та запис №3 період з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року у Магдалинівському міжгосподарському інкубаторно-птаховиробничого підприємства (наказ №8 від 16.01.1984 року)
47. Вказані записи скріплені печатками підприємств.
48. Окрім того, позивачем надано архівну довідку, що підтверджує роботу у спірний період.
49. За спірний період із нарахованої позивачу зарплати утримувалися податки, що також підтверджується архівною довідкою №111/01-25 від 03.06.2020 року, копія якої міститься в матеріалах справи.
50. Таким чином, з урахуванням наведених вище норм права, слід дійти висновків, що записів в трудовій книжці позивача для цього повністю достатньо, оскільки в трудовій книжці позивача зазначені періоди роботи, назви професії, тощо.
51. Самі записи мають всі необхідні відомості та не містять виправлень, тобто достовірність записів сумніву не викликають.
52. З огляду на викладене, слід дійти висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не було зараховано позивачу, ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на отримання пенсії за віком, період її роботи з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року та з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року, що на переконання суду, є безумною підставою для зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до трудового стажу вказані періоди.
53. Вирішуючи позовні вимоги позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на отримання пенсії за віком, період роботи з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року, з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням додатково зарахованого стажу відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня виникнення права на отримання пенсії за віком, тобто з 22.05.2020 року, слід зазначити про таке.
54. У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
55. Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
56. Таким чином, враховуючи те, що орган Пенсійного фонду відмовив позивачу у зарахуванні до трудового стажу вказані вище періоди її роботи, не розглядаючи по суті питання призначення пенсії за віком, суд доходить висновку, що з урахуванням наведених норм та з метою захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву призначення пенсії за віком від 22.05.2020 року.
57. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
58. Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
59. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
60. Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
61. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6)прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
62. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
63. На думку суду, позивач, заявляючи позовну вимогу про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження відповідача.
64. Таким чином, з урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що належним способом захисту прав позивача у цій справі є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у зарахуванні трудового стажу з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року, з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року при призначенні пенсії за віком відповідно до ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на отримання пенсії за віком, період її роботи з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року та з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.05.2020 року про призначення пенсії та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.
65. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
66. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
67. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
68. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
72. Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
73. Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
74. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
75. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що Пенсійним фондом не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірної відмови позивачу у зарахуванні трудового стажу з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року, з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року при призначенні пенсії за віком відповідно до ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
76. Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, слід задовольнити в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у зарахуванні трудового стажу з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року, з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року при призначенні пенсії за віком відповідно до ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на отримання пенсії за віком, період її роботи з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року та з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року, а також в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.05.2020 року про призначення пенсії та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.
77. Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
78. Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
79. Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 630,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
80. Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
81. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
82. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у зарахуванні трудового стажу з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року, з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року при призначенні пенсії за віком відповідно до ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
83. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на отримання пенсії за віком, період її роботи з 12.12.1983 року по 13.01.1984 року та з 16.01.1984 року по 02.01.2002 року.
84. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.05.2020 року про призначення пенсії та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.
85. У іншій частині позовних вимог - відмовити.
86. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати у розмірі 630,60 гривень.
87. Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_3 ).
89. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
90. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
91. Повний текст рішення складено 30.10.2020 року.
Суддя В.В Ільков