Справа № 200/8896/20-а
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 р. Справа№200/8896/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бєломєстнова О.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29.09.2020 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Волноваха, вулиця Обручева, 17), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.02.2020 року за № 1278 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 , на підставі заяви від 19.02.2020 року;

- зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоди роботи: з 01.04.1989 року по 08.10.1993 року, з 23.07.1996 року по 21.05.1997 року, з 01.01.2011 року по 15.09.2013 року у ПАТ "Донецький металургійний завод", та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі заяви від 19.02.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є громадянкою України та внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 05.05.2017 року №. 19.02.2020 року вона звернулась до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно рішення відповідача від 27.02.2020 року № 1278 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на пільгових умовах та не досягнення пенсійного віку. Вважає зазначене рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно порушує її права на призначення пенсії та вимоги ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року згідно рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року. З посиланням на надану відповідачу трудову книжку та уточнюючу довідку ПАТ "Донецький металургійний завод" стверджує про наявність у неї пільгового стажу, достатнього для призначення відповідної пенсії. Цей стаж також частково підтверджується даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. З посиланням на норми Конституції України, практику ЄСПЛ позивач вказує на неприпустимість непрямої дискримінації її як особи, що перебуває на тимчасово окупованій території, та обов`язок відповідача приймати документи, які видані підприємствами, що там знаходяться.

Ухвалою суду від 30.09.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи (а.с.25).

27.10.2020 року відповідачем через відділ діловодства та документообігу суду був наданий відзив на адміністративний позов від 27.10.2020 №0576-10-8/8161. За твердженням відповідача, для підтвердження пільгового стажу особа має надати трудову книжку, записи у якій вчинені на підставі наказів, що видані за результатами атестації робочих місць, мають відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення та підтверджувати зайнятість на цих роботах повний робочий день. Надана позивачем трудова книжка таким вимогам не відповідає, тому у даному випадку допускається надання уточнюючої довідки підприємства. Разом з тим, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території є недійсними і не створює правових наслідків. Відтак надана позивачем довідка ПАТ "Донецький металургійний завод", яке не перереєструвалося з зони АТО, не може вважати достовірною. У зв`язку з наведеним пільговий стаж позивача не вважається підтвердженим, тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані позивачем докази, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянкою України, знаходиться на обліку як внутрішньо переміщена особа.

Відповідач - Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є територіальним органом Пенсійного фонду України, який у спірних відносинах здійснює владні управлінські функції, що передбачені розділом VI Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N1058-IV (надалі - Закон №1058), п.п. 7, 8 п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2.

Судом встановлено, що 19.02.2020 року позивач звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 1278 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону №1058.

Рішенням відповідача № 1278 від 27.02.2020 року позивачу відмовлено у призначенні вказаної пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на пільгових умовах (а.с. 17).

Зокрема, рішення обґрунтовано тим, що заявник окрім трудової книжки надав довідку ПАТ "Донецький металургійний завод" № 08/31-463 від 14.03.2017 року про підтвердження наявності трудового стажу за періоди роботи з 01.04.1989 року по 08.10.1993 року, з 23.07.1996 року по 21.05.1997 року, з 01.01.2011 року по 15.09.2013 року. Ця довідка не була прийнята до уваги у зв`язку з тим, що видана підприємством, яке знаходиться на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

На підставі реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного реєстру соціального страхування періоди з 28.03.2001 по 31.12.2006, з 01.12.2008 по 31.12.2008, з 01.03.2009 по 31.05.2009, з 01.09.2009 по 30.09.2009, з 01.11.2009 по 31.12.2010 зараховані до пільгового стажу позивача за списком №2. Інші періоди не зараховані до нього у зв`язку з виконанням сумісних робіт на загальних підставах. Ці періоди не належать до предмету спору, оскільки позивач не просить включити їх до пільгового стажу та враховувати при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

За висновком відповідача на дату звернення страховий стаж роботи ОСОБА_1 складає 29 років 3 місяці 27 днів, а стаж роботи на пільгових умовах складає 7 років 4 місяці 4 дні. Також зазначено, що право на пенсію за віком за наданими документами заявник бути мати після досягнення 57 років. У зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.18).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Законом №1058 визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Відповідно до статті 1 цього закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 щодо спірних періодів наявні такі записи:

- 01.04.1989 року прийнятий на сортопрокатний цех сортувальника-здавача металу 3 розряду у ВАТ «Донецький металургійний завод»;

- 08.10.1993 року звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України;

- 23.07.1996 року прийнятий в пружинний цех бригадиром на обробці сортування металу 4 розряду у ВАТ «Донецький металургійний завод»;

- 21.05.1997 року звільнений у зв`язку із скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України;

- 28.03.2001 року прийнятий в прокатний цех бригадиром на обробці сортування металу 4 розряду у ВАТ «Донецький металургійний завод»;

- 16.05.2011 року ВАТ «Донецький металургійний завод» перейменовано на підставі рішення загальних зборів акціонерів в ПАТ «Донецький металургійний завод»;

- 21.11.2016 року звільнений у зв`язку із скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.11-13).

Суд вважає за доцільне зазначити, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

Щодо не врахування до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 01.04.1989 року по 08.10.1993 року, з 23.07.1996 року по 21.05.1997 року, з 01.01.2011 року по 15.09.2013 року у ПАТ "Донецький металургійний завод", суд зазначає наступне.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за № 22-1 (надалі по тексту також - Порядок № 22-1), встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, серед яких, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту - Порядок № 637) згідно з пунктом 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 року № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Пунктом 10 зазначеного Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Зазначена позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі №21-585а14, від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1203а15.

В пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено на керівників підприємств, а тому у випадку її не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є неправомірним.

Позивачем до матеріалів справи додано довідку ПАТ "Донецький металургійний завод" про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 14.03.2017 року №08/31-463, з якої слідує, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на металургійному виробництві:

- з 01.04.1989 року по 08.10.1993 року робітником на обробці, сортуванні металу та готової продукції сортопрокатного цеху, що передбачено Списком № 2, розділ Ш, підрозділ 3, пункт "а", код професії 2040300а-1753а згідно Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10. Підстави: технологія сортопрокатного виробництва сортопрокатного цеху, особиста картка форми Т-2, штатний розпис, накази по заводу, особисті рахунки;

- з 23.07.1996 року по 21.05.1997 року бригадиром на обробці, сортуванні металу та готової продукції сортопрокатного цеху ВАТ "ДМЗ", що передбачено Списком № 2, розділ Ш, підрозділ 3, пункт "а", код професії 2040300а-1753а згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162. Підстави: технологія сортопрокатного виробництва сортопрокатного цеху, особиста картка форми Т-2, штатний розпис, накази по заводу, особисті рахунки;

- з 28.03.2001 року по 16.05.2011 року бригадиром на обробці, сортуванні металу та готової продукції прокатного цеху ВАТ "ДМЗ", що передбачено Списком № 2, розділ Ш, підрозділ 3, пункт "а", позиція 3.3а-3а згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36;

- з 16.05.2011 року по 15.09.2013 року бригадиром на обробці, сортуванні металу та готової продукції прокатного цеху ПАТ "ДМЗ", що передбачено Списком № 2, розділ Ш, підрозділ 3, пункт "а", позиція 3.3а-3а згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36. Підстави: технологія сортопрокатного виробництва сортопрокатного цеху, особиста картка форми Т-2, штатний розпис, накази по заводу, особисті рахунки (а.с.17).

Крім того, в вищевказаній довідці зазначено, що робочі місця атестовані наказами ВАТ "ДМЗ" від 25.01.1995 року № 30, від 04.01.2000 року № 2, від 31.12.2004 року № 364, від 22.12.2009 року № 122.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон № 1207-VII) такі довідки є недійсними і не створюють правових наслідків.

Однак, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки": документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що "Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...".

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду, відповідач повинен взяти до уваги відомості зазначені, зокрема, у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 14.03.2017 року №08/31-463.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду 22.10.2018 у справі № 235/2357/17.

Також, відповідно до абз. 7 п.20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальнй трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд приймає до уваги, що окрім записів трудової книжки позивача, пільговий стаж за Списком №2 спірного періоду роботи: з 01.01.2011 року по 15.09.2013 року, підтверджується відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи позивача з 01.04.1989 року по 08.10.1993 року, з 23.07.1996 року по 21.05.1997 року у ВАТ "Донецький металургійний завод", з 01.01.2011 року по 15.09.2013 року у ПАТ "Донецький металургійний завод".

Щодо посилань ОСОБА_1 на застосування вимог до пенсійного віку, встановлених п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає наступне.

Згідно положень п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» жінки народженні з 01.04.1968 року по 30.09.1968 року мають право на пенсію за віком на пільгових умовах після досягнення 53 років 6 місяців.

Зі змісту рішення відповідача слідує, що підставами для відмови у призначенні пенсії стало також недосягнення позивачем пенсійного віку - 53 роки 6 місяців.

Відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, яка діяла до 23.01.2020 року) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року в справі № І-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII.

Пунктом 3 резолютивної частини вказаного Рішення визначено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме, зокрема:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам».

Таким чином, з 23.01.2020 року - дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року в справі № І-р/2020, зокрема положення п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які визначають умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, підлягають застосуванню у наведеній у цьому Рішенні редакції.

Разом з тим залишилися чинними відповідні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Отже, з 23.01.2020 року в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №2, а саме: пункт «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Щодо даної спірної ситуації норми вказаних законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 50 років за пунктом «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та 55 років за пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

В пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» Європейський суд з справ людини як джерело права вказав, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. З посиланням на закріплений в законодавстві України принцип i dubio pro tributario, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи державної влади повинні віддавати перевагу найбільш сприятливому для людини та громадянину тлумаченню національного законодавства.

Таким чином, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06), суд вважає, що найбільш сприятливим для позивача є підхід, коли віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 50 років.

На день звернення із заявою про призначення пенсії від 19.02.2020 року позивачу виповнилось повних 50 років (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Оскільки позивач досягла 50 років, має більше 10 років пільгового стажу по списку №2, тому ОСОБА_1 має право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням віку з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 справа №1-5/2018(746/15) від 23.01.2020 року.

У зв`язку з наведеним, суд прийшов до висновку, що спірне рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу було прийнято не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.02.2020 року за № 1278 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі заяви від 19.02.2020 року, суд зазначає наступне.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі заяви від 19.02.2020 року є дискреційним повноваженням, тому суд вважає за необхідне відмовити у цій частині.

Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги позивача шляхом: визнання протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1278 від 27.02.2020 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 1278 від 19.02.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи: з 01.04.1989 року по 08.10.1993 року, з 23.07.1996 року по 21.05.1997 року у ВАТ "Донецький металургійний завод", з 01.01.2011 року по 15.09.2013 року у ПАТ "Донецький металургійний завод", та з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15).

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України), є правом суду, а не обов`язком. Його відсутність не виключає обов`язковості судового рішення до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України). Застосування судом зазначеного права має бути вмотивованим. Суд у даній справі не вбачає підстав для сумнівів у можливості виконання його рішення відповідачем, інших загроз обов`язковості рішення суду. Тому з урахуванням відсутності відповідного мотивування у клопотанні позивача, не суд вважає за необхідне встановлювати судовий контроль за виконанням власного рішення.

Відповідно до ч.3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень у розмірі 420,40 грн. (50% від сплаченої суми судового збору) на користь позивача, оскільки останнім при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. згідно квитанції від 14.09.2020 року (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.02.2020 року за № 1278 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 , на підставі заяви від 19.02.2020 року; зобов`язання Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоди роботи: з 01.04.1989 року по 08.10.1993 року, з 23.07.1996 року по 21.05.1997 року, з 01.01.2011 року по 15.09.2013 року у ПАТ "Донецький металургійний завод", та призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі заяви від 19.02.2020 року - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1278 від 27.02.2020 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 1278 від 19.02.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи: з 01.04.1989 року по 08.10.1993 року, з 23.07.1996 року по 21.05.1997 року у ВАТ "Донецький металургійний завод", з 01.01.2011 року по 15.09.2013 року у ПАТ "Донецький металургійний завод", та з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м.Волноваха, вулиця Обручева, 17) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Повний текст судового рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Бєломєстнов О.Ю.