Справа № 826/13425/17
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року м. Київ № 826/13425/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Київський страховий дім"
до Національного банку України (правонаступник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг)
про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафної санкції (штрафу),-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім" (код ЄДР 25201716; адрес: Україна, 04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 37-41; офіс 407), в якому просить визнати дії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг протиправними та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19.09.2017 року №1038/1688/13-4/14/П про накладення штрафної санкції (штрафу) у розмірі 3400 грн. за правопорушення, вчинене на ринку фінансових послуг.

З матеріалів справи вбачається, в основу оскаржуваного рішення покладені обставини невиконання розпорядження Комісії від 25.05.2017 № 2006.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що 30.08.2017 відповідачем складено акт про правопорушення та розпочато провадження щодо невиконання розпорядження Комісії від 25.05.2017 № 2006, яким позивача було зобов`язано усунути порушення.

Позивач зазначає, що порушення не були визнані товариством та повідомлено про неможливість розгляду питання до вирішення пов`язаної справи № 826/7710/17, що розглядається у суді.

Незважаючи на це, 19.09.2017 Національною комісією за результатами розгляду акті від 30.08.2017 було винесено оскаржувану постанову.

Позивач вважає, що постанова винесена без повного з`ясування всіх обставин справи, є необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає визнанню протиправною та скасування.

Позивач також зазначає, що розпорядження № 2006 не було виконано, оскільки було предметом оскарження.

Звертає увагу, що спірною постановою повторно застосовано штраф за невиконання розпорядження № 2006, яка вже застосовувалась згідно постанови від 17.07.2017 № 811/1255/13-4/14/П , що на думку позивача суперечить встановленим правилам.

При цьому, як зазначає позивач, постанова від 17.07.2017 № 811/1255/13-4/14/П оскаржується у справі № 826/10282/17.

Позивач звертає увагу, що штраф застосований за ухилення від виконання розпорядження, однак, звертає увагу, що він не ухилявся від його виконання, а використав право на оскарження розпорядження, оскільки не погоджувався з розпорядженням № 2006.

Враховуючи викладене у позові, позивач просить задовольнити позов.

Позиція відповідача.

У запереченнях на позов (т.1, а.с. 103) відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що до Комісії надійшла скарга ОСОБА_1 від 18.03.2017 щодо невиконання позивачем зобов`язань за договором страхування.

Встановлено, що товариство невмотивовано прийнято рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

05.05.2017 складено акт № 922/13-5/15 про порушення.

25.05.2017 Нацкомфінпослуг на підставі акту прийнято розпорядження № 2006 про застосування заходу впливу - зобов`язано усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити про усунення порушення з наданням підтверджуючих документів до 16.06.2017.

30.08.2017 складено акт № 1688/13-4/15 про порушення, вчинене товариством, яким встановлено порушення п. 5.9. розділу 5 Положення, затвердженого розпорядженням від 20.11.2012 № 2319, яким визначено, що рішення Комісії про застосування заходів впливу після набрання ним чинності є обов`язковим для виконання.

19.09.2017 Комісією складено постанову про накладення штрафу, якою встановлено, що до товариства застосовано захід впливу у вигляді розпорядження від 25.05.2017 № 2006, яким зобов`язано усунути порушення.

Станом на дату складання акту товариством не надано документів, що підтверджували виконання вимог розпорядження № 2006. Отже, товариством порушено п. 5.9. розділу 5 Положення № 2319.

Розгляд справи, розпочатої актом, призначено на 19.09.2017 про що товариство повідомлено листом від 31.08.2017.

Листом від 19.09.2017 товариством надано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з оскарженням у суді розпорядження № 2006. Однак, рішення про зупинення розгляду справи на засіданні Комісії не прийнято.

Таким чином, як зазначає Комісія у відзиві, з огляду на те, що розпорядження № 2006 є чинним та не скасовано, а від товариства не надходило документів щодо виконання розпорядження до товариства був застосований штраф у розмірі 3400 грн.

У відзиві також повідомляється про надходження від товариства 05.12.2017 відомостей (т.1, а.с. 112) про виплату страхового відшкодування.

Відтак, Комісія вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 13.11.2017 відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 01.02.2018 зупинено провадження у справі № 826/13425/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/7710/17, предметом оскарження в якій є розпорядження Комісії від 25.05.2017 № 2006, відповідно до якого зобов`язано позивача усунути порушення законодавства про фінансові послуги, обставини невиконання якого покладено в основу оскаржуваної постанови від 19.09.2017 року №1038/1688/13-4/14/П про накладення на позивача штрафної санкції.

15.09.2020 НБУ та надалі 12.10.2020 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг звернулися із клопотанням про заміну відповідача на його правонаступника - НБУ, що ґрунтується на приписах п. 8 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг" від 12.09.2019 № 79-IX, яким встановлено, що з 1 липня 2020 року Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку є процесуальними правонаступниками Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у судах у межах повноважень, встановлених Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Крім того, за даними бази «Діловодство спеціалізованого суду» та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачалося, що рішенням ОАС м. Києві від 22.12.2018 у справі № 826/7710/17 відмовлено у задоволенні позову. Рішення суду набрало законної сили 22.01.2019.

Ухвалою від 13.10.2020 поновлено провадження у справі. Здійснено заміну відповідача на його процесуального правонаступника - Національний банк України (код ЄДР 00032106, м. Київ, вул. Інститутська,9). Враховуючи положення п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України - продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Встановлені судом обставини.

Так, 19.09.2017 Нацкомфінпослуг прийнято оскаржувану постанову № 1038/1688/13-4/14-П в рамках провадження розпочатого за актом від 30.08.2017 № 1688/13-4/14, яким на позивача накладено штраф у розмірі 3400 грн.

Рішення мотивовано тим, що до товариства застосовано захід впливу у вигляді розпорядження від 25.05.2017 № 2006, яким у термін до 16.06.2017 зобов`язано усунути порушення абзаців 1 - 3 п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо невиконання страховиком обов`язку протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на відшкодування, за наявності документів, визначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше 90 днів з дня отримання заяви прийняти рішення про здійснення відшкодування.

Зазначено, що станом на дату складання акту не надано документів про виконання вимог розпорядження № 2006.

Отже, Комісія дійшла висновку про порушення п. 5.9. Положення № 2319.

Зазначено також обставини, визначені у відзиві на позов.

Із змісту постанови вбачається, що предметом розгляду Комісії було також клопотання позивача про зупинення розгляду справи, яке, однак, не було задоволено.

При цьому, за актом від 30.08.2017 № 1688/13-4/14 наведено зазначені вище відомості щодо складу правопорушення.

Щодо власне розпорядження № 2006 від 25.05.2017 «Про застосування заходу впливу до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Київський страховий дім», цим розпорядженням позивача зобов`язано до 16.06.2017 включно усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів.

На підставі пункту 10 частини першої статті 28, статті 39, пункту 1 частини першої статті 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», пункту 4 частини першої статті 37 Закону України «Про страхування», підпункту 41 пункту 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1070, пунктом 1.5 розділу І, підпунктом 1 пункту 2.1 та абзацом першим пункту 2.2 розділу II, пунктом 3.1 розділу III, абзацом другим пункту 4.21 розділу IV Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 10.11.2012 № 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за № 2112/22424, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, зобов`язала Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 16.06.2017.

У листі від 14.06.2017 (вх. від 15.06.2017) позивач просив Комісію зупинити виконання розпорядження.

У повідомленні Комісії від 21.06.2017 № 4759/13-8 зазначено, що Комісією розглянуто клопотання та не прийнято рішення про зупинення виконання розпорядження № 2006 щодо обов`язку виплатити страхове відшкодування. Звернута увага, що розпорядження залишається невиконаним.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час прийняття оскаржуваного рішення діяв Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", яким встановлено загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Метою цього Закону є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 даного Закону, ринки фінансових послуг - це сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, операцій з цінними паперами та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів.

З частини першої статті 21 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" вбачається, що державне регулювання ринків фінансових послуг щодо страхових послуг здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Пунктом 10 частини першої статті 28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно - правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 40 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати зокрема такі заходи впливу, як накладення штрафів в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 41 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу частини першої статті 42 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" штрафи, передбачені статтею 41 цього Закону, накладаються Головою, іншими членами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а також уповноваженими комісією посадовими особами після розгляду матеріалів, що засвідчують факт правопорушення.

На час прийняття спірного рішення Указом Президента України від 23 листопада 2011 року № 1070/2011 було затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Положення).

За змістом пунктів 1 та 2 зазначеного Положення Нацкомфінпослуг є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України, який у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 № 2319, було затверджено Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України (далі - Положення №2319).

Положення №2319 визначає порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справи про правопорушення), механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про застосування заходів впливу та їх оскарження.

Згідно з пунктом 1.3 Положення №2319 його метою є врегулювання правовідносин, пов`язаних, у тому числі із складанням уповноваженими та посадовими особами Нацкомфінпослуг документів про порушення законодавства про фінансові послуги та застосуванням Нацкомфінпослуг або уповноваженими особами Нацкомфінпослуг заходів впливу.

Пунктом 1.4 Положення №2319 встановлено, що заходи впливу застосовуються в порядку, визначеному цим Положенням.

Згідно з пунктом 1.5. Положення №2319 Нацкомфінпослуг як колегіальний орган або уповноважені особи Нацкомфінпослуг обирають і застосовують заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення законодавства про фінансові послуги, враховуючи наслідки порушення та застосування таких заходів.

Дані та інформація про ознаки порушення законодавства про фінансові послуги можуть міститися у тому числі в матеріалах, отриманих на письмову вимогу Нацкомфінпослуг про надання необхідних документів та інформації.

Посадова особа Нацкомфінпослуг при виявленні порушення законодавства про фінансові послуги, за яке застосовується захід впливу, складає акт про правопорушення (пункт 1.11.).

Належним чином оформлені акт про правопорушення, рішення Нацкомфінпослуг або уповноваженої особи Нацкомфінпослуг про результати розгляду справи про правопорушення вважається надісланим особі, якщо їх надіслано поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис (пункт 1.12.).

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.4 Положення №2319 Нацкомфінпослуг може застосовувати заходи впливу, зокрема, накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.

Штрафні санкції (штрафи) накладаються Головою Нацкомфінпослуг та керівниками самостійних структурних підрозділів або особами, які їх заміщують, за напрямами здійснення нагляду за окремими ринками фінансових послуг.

Розгляд справ про правопорушення та застосування заходу впливу, передбаченого підпунктом 3 пункту 2.1 Положення №2319, належить до повноважень Голови Нацкомфінпослуг або директорів департаментів за напрямами здійснення нагляду за окремими ринками фінансових послуг (пункт 3.2.).

З наведеного вбачається, що до повноважень Нацкомфінпослуг як органу, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг щодо страхових послуг, відноситься прийняття рішень про накладення штрафів за порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг.

У даному випадку слід зазначити, що в основу оскаржуваного рішення покладені обставини невиконання розпорядження Комісії від 25.05.2017 № 2006.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2018 у справі № 826/7710/17 відмовлено у задоволенні позову. Рішення суду набрало законної сили 22.01.2019.

Відтак, враховуючи факт складання акту, на підставі якого Комісією здійснено розгляд справи та прийнято оскаржуване рішення, а також наявний факт невиконання Розпорядження № 2006, суд не вбачає підстав для висновку про безпідставність чи необґрунтованість спірного рішення.

Що стосується неврахування, на думку позивача, обставин оскарження розпорядження № 2006 та відмови у зупиненні Комісією розгляду справи про порушення на ринку фінансових послуг, слід зазначити, що відповідно до пункту 5.9 Положення №2319 рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу після набрання ними чинності є обов`язковими для виконання особами. У разі невиконання особами рішень про застосування заходів впливу Нацкомфінпослуг вживає заходів щодо виконання рішень у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 4.19 Положення №2319 провадження у справі про правопорушення може бути зупинено, зокрема, якщо справу про правопорушення неможливо розглянути до вирішення пов`язаної з нею справи, що розглядається в суді, - до набрання рішенням суду в такій справі законної сили.

Пунктом 5.4 Положення №2319 за рішенням Голови Нацкомфінпослуг або члена Нацкомфінпослуг, який виконує обов`язки та повноваження Голови Нацкомфінпослуг, виконання рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходу впливу, яке оскаржується особою, може бути зупинено до закінчення розгляду такої скарги та винесення відповідного рішення Нацкомфінпослуг.

Аналіз змісту викладених правових норм свідчить про те, що зупинення Комісією розгляду питання є правом, а не обов`язок Комісії.

У даному випадку, як вже зазначалося, клопотання позивача про зупинення розгляду Комісією питання було предметом розгляду (т.1, а.с. 30), однак, не було задоволено.

За висновком суду, Комісія реалізувала право на власний розсуд щодо вирішення заявленого клопотання та не задовольнила його (дискреція), а відтак суд, в аспектів доводів позивача відносно наведеного, не вбачає підстав для висновку про протиправні дії чи допущення Комісією протиправної бездіяльності відповідача, які б могли бути підставою для протиправність оскаржуваного рішення.

При цьому, суд враховує, що рамках оскарження в суді розпорядження № 2006 позивачем не ставилось питання забезпечення позову шляхом зупинення його виконання (дії).

Щодо повторності накладення санкцій за одне і те саме порушення, на що звертає увагу позивач, слід зазначити, що з попереднього акту від 29.06.2017 № 1255/13-4/14 вбачається, що до товариства був застосований захід впливу згідно розпорядження № 2006 про усунення порушень до 16.06.2017 та установлено невиконання розпорядження на дату складання акту. На підставі акту від 17.07.2017 прийнято постанову Комісії № 811/1255/13-4/14/П про застосування штрафу у розмірі 1700 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2018 у справі № 826/10282/17, яке набрало законної сили 22.05.2018, відмовлено у задоволенні позову про скасування зазначеної постанови Комісії.

Водночас, слід зазначити, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 41 вищезгаданого Закону Комісія мала право застосовувати штрафні санкції за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з наведеного, санкції застосовуються незалежно від того, чи сплачені раніше накладені санкції (в контексті відповідних доводів позивача).

Аналізуючи наведені вище обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що застосування оскаржуваний санкцій є наслідком систематичного невиконання позивачем вимог розпорядження № 2006 щодо усунення порушень на ринку фінансових послуг, а саме - щодо не проведення виплати страхового відшкодування, тобто оскаржуване рішення пов`язано із встановленням чергового факту ігнорування вимог Комісії, стосується одного з кількох самостійних порушень, а відтак суд вважає помилковими доводи позивача відносно того, що за спірним рішенням він був двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відтак, під час розгляду справи судом не встановлено порушень з боку Комісії прав чи інтересів позивача у зв`язку прийняттям оскаржуваного рішення, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення позову, що, відповідно, зумовлює висновок суду про відмову у задоволенні позову.

В силу вимог ст. 139 КАС України судовий збір відшкодуванню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 14, 19, 72 77, 90, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (код ЄДР 25201716; адрес: 04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців (колишня Артема) 37-41; офіс 407) про визнання дії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, протиправними та про скасування постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19.09.2017 року №1038/1688/13-4/14/П - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін