Справа № 310/1124/20
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 310/1124/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства

на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року у справі № 310/1124/20 (суддя І інстанції Дубровська Н.М.)

за позовом ОСОБА_1 до Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства (відповідач-1), провідного державного інспектора Азовського рибоохоронного патруля №1 Лукяненка Миколи Миколайовича (відповідач-2) про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення № 025007 від 29.01.2020 у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року позов задоволений.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Азовське басейнове управління Державного агентства рибного господарства подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що як протокол, так і постанова складені повноважними посадовими особами правомірно, у передбачений чинним законодавством строк, процедурних порушень допущено не було. Позивачем подані недостовірні відомості у звітах за 2019 рік про обсяги вилову тюльки, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 188-5 КУпАП.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції-без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

16.01.2020 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 025007 у п. 5 якого зазначено наступне: « 02 січня 2020 року директор ТОВ «Почерк» ОСОБА_1 подав до Азовського рибоохоронного патруля звіт про обсяги вилову в.б.р., де вказав про відсутність вилову тюльки протягом 2019 року, вказана інформація була врахована для формування державної статистики, але 13.01.2020 року ним був наданий уточнений звіт про обсяги вилову в.б.р., де зазначив про вилов 551,08 кг тюльки протягом 2019 року. Таким чином, до 05.01.2020 року, згідно вимог законодавста, ОСОБА_1 не надав необхідну інформацію та подав спотворені звітні дані про обсяги вилову тюльки, чим порушив ст. 34, ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ»; п. 45 Порядку спецвикористання, затвердженого Постановою КМУ № 992 від 25.11.2015р.; п. 4.10, п. 6.5, п. 9.3 Тимчасових правил рибальства в басейні Азовського моря, за що передбачено відповідальність за ст. 188-5 КупАП». Відповідно до п. 8 протоколу 025007 «пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності та підпис порушника ОСОБА_1 відсутні в зв`язку невиконанням вимоги листа Азовського басейнового управління від 14.01.2020р. за № 1-5-17/113-20. Зазначено, що справа буде розглянута в Азовському басейновому управлінні 21.01.2020 року о 10-00 годині. (а.с. 7)

29 січня 2020 року провідним державним інспектром ВРП № 1 Азовського рибоохоронного патруля Лукяненко М.М. винесено постанову № 025007 по справі про адміністративне правопорушення, якою встановлено: «Директор ТОВ «Почерк» ОСОБА_1 02.01.2020 подав до Азовського рибоохоронного патруля «Звіт про обсяги вилову ВБР» протягом 2019 року, де вилов тюльки відсутній, але 13.01.2020 ОСОБА_1 надав «Звіт-уточнення про обсяги вилову ВБР», де зазначив вилов 551,08 кг тюльки протягом 2019 року. Таким чином, ОСОБА_1 надав недостовірну інформацію у Звіті про обсяг вилову ВБР» на 05.01.2020. Указаними діями ОСОБА_1 порушив п. 45 Порядку спецвикористання, затвердженого Постановою КМУ від 25.11.2015р., п. 4.10, п. 6.5, п. 9.3 Тимчасових правих промислового рибальства в басейні Азовського моря, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-5 КУпАП». На підставі викладеного накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 6)

Не погодившись з такою постановою, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні достатні та переконливі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в порушення вимог КУпАП, відтак дійшов висновку порушення права особи на захист, яка притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З огляду на зазначені приписи КУпАП, колегія суддів зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є підсумковим процесуальним документом, у якому відображено та закріплено дані про особу правопорушника, його права, юридично значущий факт вчинення протиправних дій, необхідна інформацію щодо неправомірних дій чи бездіяльності особи, а також висновок посадової особи, яка склала протокол про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, що забезпечить правильну кваліфікацію та притягнення особи до відповідальності за належною статтею Кодексу.

Натомість, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі № 025007 від 16.01.2020 не розкрито суті адміністративного правопорушення, а саме не зазначені конкретні дії посадової особи, не зазначено часу вчинення правопорушення, тобто не вказано, коли саме ОСОБА_1 подавав неправдиву інформацію у місячних звітах по вилову водних біоресурсів, за який період подано неправду інформацію у місячних звітах, в чому саме полягала неправдивість у поданих звітах. Таким чином, у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не зазначено встановлені ознаки об`єктивної сторони правопорушення. При цьому, час вчинення адміністративного правопорушення впливає на обчислення строків накладення адміністративного стягнення.

Статтею 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Однак в оскаржуваній постанові, як і в протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено ні часу, ні місця вчинення адміністративного правопорушення, не розкрито суть правопорушення, зокрема не вказано, які саме звіти та за який період містять неправдиву інформацію, не зазначено в чому саме полягала неправдива інформація зазначена у звітах.

Крім того, статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в діях відповідної особи.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності за наявності доказів вини цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку).

Крім цього, відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Статтею 188-5 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків, у вигляді накладення штрафу на громадян від дев`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від п`ятнадцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, зазначеними нормами передбачена відповідальність за ненадання необхідної інформації або надання неправдивої інформації посадовим особам органів рибоохорони, що здійснюють державний контроль та управління у галузі використання і відтворення водних біоресурсів, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Пунктом 45 Порядку здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року № 992 (надалі Порядок), передбачено, що звіт про обсяги добутих (виловлених) водних біоресурсів користувачі водних біоресурсів подають у паперовому або електронному вигляді територіальному органові Держрибагентства: щомісяця до 5 числа; щотижня після використання більш як 70 відсотків визначеного обсягу ліміту або прогнозу допустимого вилову певного виду водних біоресурсів; щодня після використання більш як 90 відсотків визначеного обсягу ліміту або прогнозу допустимого вилову певного виду водних біоресурсів. У разі досягнення користувачем водних біоресурсів 100 відсотків обсягу ліміту або прогнозу допустимого вилову певного виду водних біоресурсів їх добування (вилов) забороняється.

Апеляційний суд зауважує, що дійсно ТОВ «Почерк» до Азовського рибоохоронного патруля 02.01.2020 подав «Звіт про обсяги вилову ВБР» на 1 січня 2020 року (фактично за грудень 2019 року та з наростаючим підсумком за весь 2019 рік), де вилов тюльки відсутній (а.с. 35), а 13.01.2020 подав «Звіт-уточнення про обсяги вилову ВБР» із зазначенням вилову 551,08 кг тюльки протягом 2019 року (а.с. 36).

Відповідне збільшення обсягів загального улову біоресурсів на 551,08 кг відбулось також і в графі «Вилов з початку року» (88049,4+551,08=88600,48). При цьому показники улову водних біоресурсів за відповідний звітний місяць (грудень 2019 року) залишились незмінними. Отже, улов тюльки у кількості 551,08 кг відбувся не в грудні 2019 року, а в іншому місяці, проте ні в протоколі, ні в оскарженій постанові відповідачем не зазначено, в якому саме Звіті позивачем подані недостовірні відомості, про що правильно зазначено і судом першої інстанції.

Позивач наполягає, що зазначений обсяг улову тюльки відбувся у лютому 2019 року, проте підприємство не мало можливості зазначити ці обсяги у звіті за лютий у зв`язку із вилученням на час подання звіту відповідної документації правоохоронними органами.

Перевіривши зазначені доводи, апеляційний суд зазначає, що дійсно на підставі ухвали слідчого судді Бердянського міськрайонного суду у справі № 326/284/19 від 26 лютого 2019 року слідчим СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області 26.02.2019 під час обшуку вилучено, зокрема, журнал вилучених водних біоресурсів (промисловий журнал) користувача водних біоресурсів ТОВ «Почерк» з додатком до нього прошитий на 20 стор., відповідно до записів якого у лютому 2019 року вилов тюльки становить 551,08 кг (а.с. 82-99).

Позивач зазначає, що подання уточнених відомостей про обсяги вилову тюльки у 2019 році стало можливим лише у січні 2020 року після повернення на підприємство первинних документів. Такі доводи позивача відповідачем не спростовані, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що позивач дійсно раніше не міг подати звіт з правильними даними, оскільки останні були відсутні у товариства після вилучення слідчим під час проведення обшуку, і подав уточнений звіт після повернення вилучених документів, усунувши таким чином прогалину у звітах про обсяги виловленої риби протягом 2019 року.

З огляду на встановлені судами обставини справи колегія суддів вважає, що у позивача був відсутній умисел на подання недостовірних відомостей стосовно обсягів вилову тюльки у 2019 році.

Натомість зазначені вище судом обставини не були встановлені відповідачем під час провадження у справі про адміністративне правопорушення та не зазначені в протоколі та в постанові.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Оскільки доказів вини позивача у правопорушенні відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачами не надано, а встановлені судами обставини свідчать про відсутність в діях позивача такої вини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись статями 242, 272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року у справі № 310/1124/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 22 жовтня 2020 року та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко