Справа № 824/418/20-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/418/20-а Головуючий у 1-й інстанції: Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

20 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

апелянта, представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вижницької районної державної адміністрації на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року (повний текст рішення виготовлено 19.06.2020 року у м.Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вижницької районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу -,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Вижницької районної державної адміністрації, просила визнати протиправним та скасувати наказ в.о. керівника апарату Вижницької РДА Стрільчук С.В. №16-ос від 10.03.2020 року, яким попереджено ОСОБА_1 про неповну службову невідповідність за порушення правил етичної поведінки державних службовців.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначала, що на її думку, підстави які слугували для винесення наказу про відкриття дисциплінарного провадження, а також наказ №16-ос від 10.03.2020 р. про дисциплінарне стягнення є надуманими. Наказ про дисциплінарне стягнення виник у зв`язку з її повідомленням Національного агентства з питань запобігання корупції з про вчинення ОСОБА_2 корупційного діяння.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначене судове рішення та прийняти нове - про задоволення позовних вимог. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що Відповідач, притягуючи її до дисциплінарної відповідальності як за порушення правил етичної поведінки державного службовця не довів факту вчинення нею вказаного дисциплінарного проступку. Крім цього, Відповідачем порушено вимоги Закону України "Про запобігання корупції" №1700-УП щодо заборони притягнення викривача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідачем на апеляційну скаргу подано відзив в якому останнім заперечуються доводи апелянта що недоведеності факту порушення позивачем правил етичної поведінки та те, що час вчинення позивачем дисциплінарного проступку передує її повідомленню НАЗК про нібито корупцію з боку голови РДА.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи за наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зазначив, що ним встановлено наступне. 13.01.2020 р. о 15:00 год. між головним спеціалістом з питань містобудування та архітектури відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг районної державної адміністрації ОСОБА_1 та в.о. голови Вижницької РДА Татариним Ю.Д., в кабінеті останнього відбулась розмова на повишених тонах під час якої позивач почала ображати ОСОБА_2 використовуючи нецензурну лексику.

На підставі листа в.о. голови Вижницької РДА Татарина Ю.Д. від 15.01.2020 р. було ініційовано дисциплінарне провадження стосовно позивача від 15.01.2020 р.

В подальшому даний наказ було скасовано у зв`язку з перебуванням позивача на лікарняному.

10.02.2020 р. винесено наказ №13-ос про відкриття дисциплінарного провадження, відповідно до п.1 якого відкрито дисциплінарне провадження щодо порушення правил етичної поведінки позивачем.

В матеріалах справи містяться пояснення позивача від 24.02.2020 р. відповідно до змісту яких ОСОБА_2 спричинявся необґрунтований та незаконний тиск, який не підтверджено належними та допустимими доказами .

Суд із вказаним твердженням позивача не погодився, оскільки зазначені обставини знайшли своє підтвердження і в поясненнях працівників Вижницької РДА Антофій О.Г., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Окрім того, в якості свідків було допитано ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ..

Свідки надали пояснення, аналогічні опитуванням, які знаходяться в матеріалах справи.

Суд зазначив, що відповідно до статті 62 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів. Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування затверджені Наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05 серпня 2016 року №158.

Пунктом 5 Розділу 1 Правил №158 передбачено, що етична поведінка державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування ґрунтується на принципах державної служби та служби в органах місцевого самоврядування, визначених Законами України "Про державну службу" і "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також загальних вимогах до поведінки цих осіб, визначених Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно пункту 5 Розділу 2 Правил №158 державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов`язків зобов`язані неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування (не допускати використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації), з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб, не проявляти свавілля або байдужість до їхніх правомірних дій та вимог.

Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування повинні запобігати виникненню конфліктів у стосунках з громадянами, керівниками, колегами та підлеглими.

Відповідно до пункту 6 Розділу IV Правил №158 державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування не повинні допускати, у тому числі поза державною службою або службою в органах місцевого самоврядування, дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам держави або місцевого самоврядування чи негативно вплинути на репутацію державного службовця або посадової особи місцевого самоврядування.

Відтак, проаналізувавши наведені норми законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що під час визначення виду стягнення комісією було враховано характер проступку, обставини за яких він був вчинений, відсутність раніше накладення дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, в.о. керівника апарату районної державної адміністрації при винесені оскаржуваного наказу про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність надано правову оцінку даному проступку, встановлено його наслідки, обставини, за яких його вчинено та форму вини.

При цьому, суд не взяв до уваги доводи позивача, що відповідач безпідставно притягнув її до дисциплінарної відповідальності в порушення Закону України "Про запобігання корупції ", оскільки позивач є викривачем стосовно корупційних діянь ОСОБА_2 , з огляду на те, що час вчинення позивачем дисциплінарного проступку (13.01.2020 року) передує її повідомленню НАЗК (06.02.2020 року) про нібито корупцію з боку голови РДА.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині доведеності факту вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та вважає за необхідне зазначити наступне.

15.01.2020 р. в.о. голови районної державної адміністрації ОСОБА_9 звернувся з листом, в якому повідомив, що 13.01.2020 р. о 15:00 год. склалася така ситуація: до його кабінету прийшла головний спеціаліст з питань містобудування та архітектури відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг районної державної адміністрації Швейко Валентина Петрівна для обговорення питання про призначення її начальником відділу. В ході обговорення, висловлюючи свою думку ОСОБА_1 почала кричати на ОСОБА_2 та ображати, використовуючи нецензурну лексику (а.с.145).

15.01.2020 р. винесено наказ №08-ос про відкриття дисциплінарного провадження щодо порушення правил етичної поведінки головним спеціалістом з питань містобудування та архітектури відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг районної державної адміністрації Швейко Валентиною Петрівною (а.с.86,146).

24.01.2020 р. винесено наказ №09-ос про визнання таким що втратив чинність наказ від 15.01.2020 р. №08-ос на підставі листка непрацездатності від 15.01.2020 р. серії АДЗ №898798 (а.с.87,93,94,147).

10.02.2020 р. винесено наказ №13-ос про відкриття дисциплінарного провадження, відповідно до п.1 якого відкрито дисциплінарне провадження щодо порушення правил етичної поведінки головним спеціалістом з питань містобудування та архітектури відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг районної державної адміністрації Швейко Валентиною Петрівною (а.с.148).

18.02.2020 р. голова дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ звернувся до в.о. керівника апарату Вижницької РДА про продовження строків про здійснення дисциплінарного провадження (а.с.98).

24.02.2020 р. позивачем надано пояснення відповідно до змісту яких, ОСОБА_2 спричинявся необґрунтований та незаконний тиск (а.с.49-50).

24.02.2020 р. доповідачем дисциплінарної комісії ОСОБА_10 проводилось опитування: - в.о. голови Вижницької РДА Ю.Д. Татарина, який пояснив, що ОСОБА_1 під час обговорень висловлюючи свою думку почала кричати та ображати використовуючи нецензурну лексику. Вказував, що в кабінеті їх знаходилось двоє, а підтвердити дану інформацію можуть працівники Вижницької РДА, які знаходяться на третьому поверсі (а.с.53);

- ОСОБА_5 , який пояснив, що його кабінет знаходиться не далеко від кабінету заступника голови. У вищезазначений проміжок часу було чутно голосне сперечання даних осіб. Але в той же час воно було не розбірливе (а.с.54);

- ОСОБА_4 , яка пояснила, що чула сварку на підвищених тонах. Дослівно не чула (а.с.55).

- ОСОБА_11 , яка пояснила, що їй нічого не відомо (а.с.56).

- ОСОБА_12 , яка пояснила, що їй нічого не відомо (а.с.57).

- ОСОБА_13 , яка пояснила, що 13.01.2020 р. приблизно о 15:00 год. на третьому поверсі чувся сильний крик ОСОБА_1 .. Вона виглянула в коридор, там нікого не було, однак стало зрозуміло, що ОСОБА_1 знаходиться в кабінеті в.о. голови Вижницької РДА, так як ОСОБА_2 заспокоював ОСОБА_1 .. Окрім того було чути образливі слова з сторони ОСОБА_1 , в сторону ОСОБА_2 , якісь прокльони (а.с.58).

- ОСОБА_14 ,яка пояснила, що чула сварку, але не знає хто сварився, оскільки знаходилась в кабінеті (а.с.59).

- ОСОБА_15 , яка пояснила, що знаходилась у відпустці (а.с.60).

- ОСОБА_3 , яка пояснила, що неодноразово чула розмову на підвищених тонах між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та з іншими працівника РДА. В суть бесід не вникала, оскільки не має звички підслуховувати чужі розмови (а.с.61).

28.02.2020 р. доповідачем дисциплінарної комісії ОСОБА_16 передано сформовану справу головного спеціаліста з питань містобудування та архітектури відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг районної державної адміністрації ОСОБА_1 голові дисциплінарної комісії ОСОБА_17 (а.с. 62).

10.03.2020 р. голова дисциплінарної комісії ОСОБА_18 запросив позивача на засідання дисциплінарної комісії на 10:00 год. 10.03.2020 р. (а.с.63).

10.03.2020 р. позивач в наданих поясненнях вказала, що о 15:00 год. 13.01.2020 р. не була присутня в кабінеті в.о.голови Вижницького РДА, не ображала та не використовувала нецензурну лексику. Вважає, що зазначена скарга мотивована її повідомленням, як викривачем, про корупційне правопорушення вчинене головою Вижницької РДА Татариним Ю.Д.(а.с.65).

10.03.2020 р. винесено подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Вижницької РДА, з яких вбачає наявність в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого п.2 ч.2 ст.65 Закону України "Про державну службу", а також підставу для притягнення її до дисциплінарної відповідальності та рекомендує застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову невідповідність. Окрім того, дисциплінарна комісія вважає, що повідомлення про корупційне правопорушення під час здійснення дисциплінарного провадження щодо порушення правил етичної поведінки ОСОБА_1 не є предметом розгляду в рамках здійснення даного дисциплінарного провадження (а.с.66-68).

10.03.2020 р. винесено наказ №16-ос про дисциплінарне стягнення. Попереджено про неповну службову невідповідність головного спеціаліста з питань містобудування та архітектури відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг районної державної адміністрації ОСОБА_1 за порушення п.2 ч.2 ст.65 Закону України "Про державну службу", а саме - порушення етичної поведінки державних службовців (а.с.69).

Не погодившись з зазначеним наказом, позивач оскаржила його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам сторін, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ст.65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є, зокрема, порушення правил етичної поведінки державних службовців.

Частиною 1 ст.66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

За приписами ч.1-3 ст.67 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця.

Статтею 69 Закону №889-VIII визначено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Згідно із ст. 73 Закону №889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень;5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Стаття 74 Закону № 889-VIII передбачає, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту вчинення позивачкою дисциплінарного проступку.

Колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Засади дисциплінарної відповідальності державного службовця встановлені главою 2 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ.

Згідно з ч.1 ст.65 Закону №889-VІІІ підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Діяння, які є дисциплінарними проступками, зазначені у ч.2 ст.65 Закону №889-УІІІ.

Державний службовець може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності у разі доведеності факту вчинення ним діяння, передбачене ч.2 ст.65 Закону №889-VІІІ.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.73 КАС).

Відповідно до ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні суду, факт порушення позивачкою правил етичної поведінки державних службовців підтверджено листом в.о. голови Вижницької РДА Татарина Ю.Д. від 15 січня 2020 року, показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

При цьому суд вказав, що свідки в судовому засіданні дали аналогічні пояснення, що й під час здійснення дисциплінарного провадження.

Як встановлено судом, підставою для відкриття дисциплінарного провадження відносно позивачки є лист в.о. голови Вижницької РДА Татарина Ю.Д. від 15 січня 2020 року №01.34-59, адресований в.о. керівника апарату райдержадміністрації Стрільчук С.В., в якому зазначено, що 13 січня 2020 року о 15-00 годині ОСОБА_1 зайшла до нього в кабінет з приводу обговорення питання про призначення її начальником відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Вижницької РДА. Під час обговорення цього питання ОСОБА_1 кричала та ображала його, використовуючи нецензурну лексику.

Водночас у судовому засіданні, будучи допитаним в якості свідка, ОСОБА_2 пояснив про інші обставини щодо виниклого між ним та позивачкою конфлікту, а саме, що 13 січня 2020 року о 15-00 год. ОСОБА_1 зайшла до нього в кабінет з проханням встановити скорочену тривалість робочого дня перед святом.

Зазначені суперечності в заяві та поясненнях ОСОБА_2 , як щодо обставини виниклого між ним та позивачкою конфлікту, свідчать про можливість існування інших обставин ніж тих, що зазначені судом першої інстанції, як встановлених, про що зазначає і позивачка.

Так, позивачка ОСОБА_1 заперечувала зазначені у листі ОСОБА_2 факти як під час здійснення дисциплінарного провадження так і в судовому засіданні, Пояснила, що 13 січня 2020 року вона знаходилася у кабінеті в.о. голови Вижницької РДА ОСОБА_2 приблизно о 10-00 годині, а не о 15-00 годині, як зазначено у заяві останнього, для обговорення службових питань. При цьому вона не кричала, не ображала ОСОБА_2 та не використовувала нецензурну лексику. Звернення ОСОБА_2 до керівника апарату Вижницької РДА обумовлено тим, що раніше ОСОБА_2 звернувся до неї з проханням сприяти йому в узаконенні самочинно збудованої будівлі магазину, на що отримав відмову. Крім того, вона сказала ОСОБА_2 , що з приводу здійснення ним незаконного будівництва звернеться до Національного агентства з питань запобігання корупції.

Під час здійснення дисциплінарного провадження було опитано вісім працівників Вижницької РДА, з яких лише один працівник - головний спеціаліст сектору управління персоналом та юридичного забезпечення апарату Вижницької РДА ОСОБА_13 пояснила, що 13 січня 2020 року о 15-00 годині вона чула крик ОСОБА_1 та образливі висловлювання. При цьому вона зрозуміла, що ОСОБА_1 знаходилася у службовому кабінеті в.о. голови Вижницької РДА ОСОБА_2 .

Проте, під час розгляду справи, позивач зазначила про сумнівність зазначених пояснень в їх правдивості, оскільки кабінет ОСОБА_13 знаходиться далеко від кабінету ОСОБА_2 і вона не могла б чути зміст розмови між нею та ОСОБА_2 ,

Водночас працівники Вижницької РДА Строїч Л.І., ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , кабінети яких знаходяться ближче до кабінету ОСОБА_2 , під час здійснення дисциплінарного провадження пояснили, що 13 січня 2020 року не чули образливих висловлювань з боку ОСОБА_1 , використання нею нецензурної лексики, а свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 показали, що вони не чули зміст розмови, яка відбулася 13 січня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Працівник ОСОБА_4 під час здійснення дисциплінарного провадження пояснила, що 13 січня 2020 року не чула змісту розмови між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а у судовому засіданні, як свідок показала, що ОСОБА_1 , знаходячись у кабінеті ОСОБА_2 , ображала останнього.

Лише представник Вижницької РДА Антофій О.Г., яка була допитана у судовому засіданні як свідок, підтвердила свої пояснення, надані під час здійснення дисциплінарного провадження. При цьому ОСОБА_13 не пояснила, яким чином вона ідентифікувала ОСОБА_1 як особу, яка "13 січня 2020 року знаходилася в службовому кабінеті ОСОБА_2 та кричала і образливо висловлювалася".

Маючи зазначені розбіжності в поясненнях окремих працівників, на яких послався ОСОБА_2 , як на свідків скоєного ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та свідчення інших, які не є доказами на підтвердження зазначеної події, суд першої інстанції послався на показання перерахованих свідків саме як на докази, що підтверджують факт порушення позивачкою правил етичної поведінки.

На переконання колегії суддів зазначені свідчення покладені судом першоїінстанції в основу правомірності притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, як докази є сумнівними.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію, згідно з якою національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі (Sigma Radio Televisionltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі (Bryan v. The United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі (Sigma Radio Televisionltd. v. Cyprus№ 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі (Putter v. Bulgaria№ 38780/02).

Частинами 1, 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що в судовому засіданні Відповідачем не доведено факт порушення позивачкою 13.01.2020 року правил етичної поведінки державних службовців.

При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції до правовідносин сторін вірно застосовано норми Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII.

Так, відповідно до ст.1 Закону №1700-УІІ викривачем є фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 6 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Національного агентства з питань запобігання корупції з повідомленням про вчинення ОСОБА_2 корупційного діяння, яке полягає в тому, що останній, виконуючи обов`язки голови Вижницької РДА, звернувся до неї як до головного спеціаліста відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства райдержадміністрації з неправомірним проханням про сприяння йому в узаконенні самочинно побудованої будівлі магазину у м. Вижниця Чернівецької області.

За правилами ч.1 ст.53-3 Закону №1700-УІІ права викривача виникають з моменту повідомлення інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 набула статус викривача з 6 лютого 2020 року.

Дисциплінарне провадження відносно позивачки ОСОБА_1 вперше відкрито наказом №08-ос від 15.01.2020 року про відкриття дисциплінарного провадження щодо порушення правил етичної поведінки головним спеціалістом з питань містобудування та архітектури відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг районної державної адміністрації Швейко Валентиною Петрівною (а.с.86,146). Тобто, ще до набуття ОСОБА_1 статусу викривача.

В послідуючому, 24.01.2020 р. винесено наказ №09-ос про визнання таким що втратив чинність наказ від 15.01.2020 р. №08-ос на підставі листка непрацездатності від 15.01.2020 р. серії АДЗ №898798 (а.с.87,93,94,147).

10.02.2020 р., вдруге, наказом №13-ос відкрито дисциплінарне провадження щодо порушення правил етичної поведінки головним спеціалістом з питань містобудування та архітектури відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики, захисту довкілля та надання адміністративних послуг районної державної адміністрації Швейко Валентиною Петрівною (а.с.148).

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 серпня 2019 року у справі № 815/2074/18, з моменту набуття особою статусу викривача, останній здобуває певний імунітет, суть якого розкрито в частині третій статті 53 Закону України «Про запобігання корупції» (п.94].

Відповідно до ч.І ст.53-4 Закону №1700-УІІ, яка відповідає ч.3 ст.53 цього Закону в редакції станом на 15 серпня 2019 року, викривачу, його близьким особам не може бути відмовлено у прийнятті на роботу, їх не може бути звільнено чи примушено до звільнення, притягнуто до дисциплінарної відповідальності чи піддано з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо] або загрозі таких заходів впливу у зв`язку з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 незаконно притягнута до дисциплінарної відповідальності, як за порушення правил етичної поведінки державних службовців, оскільки не було доведено факт вчинення нею даного дисциплінарного проступку. Разом з тим, виходячи з дат відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 відповідачем вимоги Закону №1700-УП, щодо заборони притягнення її як викривача до дисциплінарної відповідальності, порушено не було.

Згідно з пунктами 2, 4 ч.І ст.317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи викладене, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, колегія суд дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч.І ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Тому на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, понесених нею у даній справі у зв"язку із сплатою судового збору 2102,00 грн. підлягає стягоненню за рахунок бюджетних асигнувань Вижницької районної державної адміністрації.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Вижницької районної державної адміністрації задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вижницької районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. керівника апарату Вижницької РДА Стрільчук С.В. №16-ос від 10.03.2020 року, яким попереджено ОСОБА_1 про неповну службову невідповідність за порушення правил етичної поведінки державних службовців.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на відшкодування судових витрат, понесених у справі №284/418/20-а у зв"язку із сплатою судового збору 2102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Вижницької районної державної адміністрації (59200, м.Вижниця, вул.Українська, 88а, ).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 жовтня 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Сапальова Т.В.