Справа № 640/11984/19
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року м. Київ № 640/11984/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві

про визнання протиправними, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просить суд:

- зобов`язати Пенсійний фонд перерахувати пенсію ОСОБА_1 за весь період отримання пенсії, застосувавши при перерахунку коефіцієнт заробітної плати 1,53779 згідно ст. ст. 22, 58 Конституції України та ст. 43 ч. 2, ст. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Пенсійний фонд врахувати трудовий стаж у зв`язку з доглядом за дитиною до 3-х років і перерахувати ОСОБА_1 пенсію за період з дня виходу на пенсію до 03.09.2008 року, враховуючи при перерахунку стаж роботи 35 років 4 місяці 28 днів згідно ст. 56 п. «ж» Закону України 1778 «Про пенсійне забезпечення» та ст. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Пенсійний фонд зарахувати до трудового стажу період роботи підприємцем з 01.01.1998 року по 31.12.2003 року та відповідно збільшити мій коефіцієнт страхового стажу згідно ст. 24 Конституції України, Згідно Закону 2148, ст.. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Пенсійний фонд перерахувати пенсію ОСОБА_1 з березня 2019 року, застосувавши при перерахунку величину оцінки страхового стажу (Вс) 1, 35% згідно ст. ст. 22, 58 Конституції України та ст. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач отримує пенсію з 20.09.1990 року згідно Постанови Ради Міністрів СРСР №590 від 03.08.1972 року. При нарахуванні пенсії, на думку позивача, порушені його права, а саме: коефіцієнт заробітної плати було вирахувано невірно, що призвело до зменшення пенсії; не врахований стаж періоду догляду за дитиною до 3-х років при виплаті пенсії до 03.09.2008 року; відповідач відмовив в збільшенні стажу як підприємцю згідно з Законом України №2148 від 03.10.2017 року; відповідач зменшив величину оцінки одного року страхового стажу з 1, 35% до 1%.

Судом встановлено, що відзив відповідача щодо даного позову до суду не надходив.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. Пенсія призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявами про до рахування стажу по догляду за дитиною, про зарахування до трудового стажу період роботи підприємцем з 01.01.1998 року по 31.12.2003 року та відповідно збільшити коефіцієнт страхового стажу, перерахувати пенсію з 01.01.2018 року згідно нового коефіцієнту страхового стажу.

Листом від 12.12.2018 року № 131738/02 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що за матеріалами пенсійної справи комісією Московської районної (міської) Ради депутатів м. Києва позивачу з 01.10.1990 року призначено пенсію за віком. Пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 34 року 4 місяці 7 днів визначеного за період роботи з 01.09.1953 року по 01.10.1990 року та заробітної плати з 01.10.1988 року по 31.12.1988 року (180 крб. за місяць) та з 01.06.1990 року по 30.09.1990 року (500 крб. за місяць). Розмір пенсії визначений з врахуванням наданої довідки позивача про заробітну плату №187 від 28.09.1990 року та №130 від 01.10.1990 року. Пенсію обчислено з 01.10.1990 року: 362,86 Ч 50% + 18,14 = 120 крб.; 120 крб. - основний розмір пенсії.

Листом від 18.01.2019 року №11622/02/ш-10449 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та згідно електронної бази одержувачів пенсій позивач на теперішній час працює. Страховий стаж складає 35 років 4 місяці 28 днів, у тому числі навчання у вищих/середн. нз, догляд за дитиною до 3 років (08.01.1950 - 06.08.1959 та 08.10.1959 - 23.03.1960). Пенсію обчислено із заробітної плати, визначеної за період роботи з 01.01.1980 року по 31.12.1984 року). Розмір пенсії складає 1960, 18 грн.: 1542, 65 грн. - основний розмір пенсії; 126,55 грн. - доплата відповідно до ч.2 ст.28 Закону; 224,55 грн. - доплата за понаднормативний стаж; 66,43 грн. - підвищення дітям війни.

Позивач, вважаючи, що дії відповідача є протиправними та такими, що звужують його конституційні права, оскільки Пенсійний фонд має перерахувати пенсію ОСОБА_1 за весь період отримання пенсії, застосувавши при перерахунку коефіцієнт заробітної плати 1,53779 згідно ст. ст. 22, 58 Конституції України та ст. 43 ч. 2, ст. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; врахувати трудовий стаж у зв`язку з доглядом за дитиною до 3-х років і перерахувати ОСОБА_1 пенсію за період з дня виходу на пенсію до 03.09.2008 року, враховуючи при перерахунку стаж роботи 35 років 4 місяці 28 днів згідно ст. 56 п. «ж» Закону України 1778 «Про пенсійне забезпечення» та ст. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зарахувати до трудового стажу період роботи підприємцем з 01.01.1998 року по 31.12.2003 року та відповідно збільшити мій коефіцієнт страхового стажу згідно ст. 24 Конституції України, Згідно Закону 2148, ст.. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; перерахувати пенсію ОСОБА_1 з березня 2019 року, застосувавши при перерахунку величину оцінки страхового стажу (Вс) 1, 35% згідно ст. ст. 22, 58 Конституції України та ст. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернулась з відповідним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі- Закон №1058-IV).

Згідно з ст. 1 Закону № 1058-ІV коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно статтею 40 Закону України ««Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою працівників, зайнятих у галузях економіки України, відповідного року (кварталу).

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Суд враховує, що зворотна дія нормативно-правового акта у часі - це дія нового нормативно-правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

У той же час суд враховує положення ст. 22 Конституції України: права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, враховуючи, що позивач надав довідки з яких нараховувалася пенсія в 1990 році, є правові підстави перерахунку пенсії позивача згідно коефіцієнту заробітної плати за період заробітку 7 місяців, згідно якого позивач виходив на пенсію за віком в 1990 році. Відтак, коефіцієнт заробітної плати становить 1,53779.

Відповідно до ст. 25 Закону № 1058-ІV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.

Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни до зазначеної правої норми та викладено друге речення абзацу п`ятого в такій редакції: «За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%» Також, визначено, що зазначені зміни набувають чинності та підлягають застосуванню з 01.10.2017 року.

Відповідно до пункту 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Суд звертає увагу, що згідно із абз. 2 п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII визначено, що у разі, якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі, що вірно застосовано відповідачем.

При цьому, відповідно до п. 4 Розділу «Прикінцеві положення» вищезгаданого Закону № 1058 у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу - 1,35% є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог врахувати трудовий стаж у зв`язку з доглядом за дитиною до 3-х років і перерахувати ОСОБА_1 пенсію за період з дня виходу на пенсію до 03.09.2008 року, враховуючи при перерахунку стаж роботи 35 років 4 місяці 28 днів згідно ст. 56 п. «ж» Закону України 1778 «Про пенсійне забезпечення» та ст. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зарахувати до трудового стажу період роботи підприємцем з 01.01.1998 року по 31.12.2003 року та відповідно збільшити мій коефіцієнт страхового стажу згідно ст. 24 Конституції України, Згідно Закону 2148, ст.. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються такі документи (надаються копії документів з оригіналами): паспорт та документи про місце проживання (реєстрації) особи; документ про присвоєння реєстраційного номеру; трудова книжка (відомості про роботу); диплом, атестат училища, які стверджують денну форму навчання; свідоцтво про шлюб (для жінок); свідоцтво про народження дітей (для жінок); та інші документи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII, а також за змістом п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Приписами п. 3 Порядку № 637 для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З наявних матеріалів справи, судом встановлено, що страховий стаж позивача складає 35 років 4 місяці 28 днів, у тому числі догляд за дитиною до трьох років (08.01.1959-06.08.1959). Виплата пенсії з неврахуванням стажу періоду догляду за дитиною до 3-х років при виплаті пенсії до 03.09.2008 року є протиправною, оскільки суперечить положенням Закону України №1778 «Про пенсійне забезпечення».

Щодо вимоги позивача зобов`язати Пенсійний фонд зарахувати до трудового стажу період роботи підприємцем з 01.01.1998 року по 31.12.2003 року, судом встановлено, що відповідно до довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, позивачем у вказаний період здійснювалася підприємницька діяльність.

Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1), для підтвердження страхового стажу до 01.01.2004р. подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637), а за період роботи починаючи з 01.01.2004р. - за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з Порядком №637, за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, до трудового стажу зараховується - час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці за період до 1 травня 1993р., а також, час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства.

Зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців періоди проведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003р. - на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності. Або довідки, виданої податковою інспекцією про перебування на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку.

Згідно Порядку 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності (крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування), з 01.07.2000 р. підтверджується - довідкою з бази даних Реєстру застрахованих осіб (форма ОК-5). Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004р. підтверджується спеціальним торговим патентом або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004р. - довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб (форма ОК-5)

До того ж, відповідно до пункту 3-1 Прикінцевих положень Закону (зі змінами, що набули чинності з 01.01.2018р.), до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону включаються періоди, зокрема, ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

- з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

- з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Враховуючи зазначене, суд встановив, що врахування стажу зайняття підприємницькою діяльністю передбачено чинним законодавством. Відмова відповідача зарахувати страховий стаж позивачу з мотивів, що такий стаж зараховується пенсіонерам, що виходять на пенсію починаючи з 01.01.2018 року є незаконною в розумінні положень ст.. 24 Конституції України.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої - третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись положеннями статей 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, ст. ст. 241-246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) щодо визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Зобов`язати Пенсійний фонд перерахувати пенсію ОСОБА_1 за весь період отримання пенсії, застосувавши при перерахунку коефіцієнт заробітної плати 1,53779 згідно ст. ст. 22, 58 Конституції України та ст. 43 ч. 2, ст. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3. Зобов`язати Пенсійний фонд врахувати трудовий стаж у зв`язку з доглядом за дитиною до 3-х років і перерахувати ОСОБА_1 пенсію за період з дня виходу на пенсію до 03.09.2008 року, враховуючи при перерахунку стаж роботи 35 років 4 місяці 28 днів згідно ст. 56 п. «ж» Закону України 1778 «Про пенсійне забезпечення» та ст. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

4. Зобов`язати Пенсійний фонд зарахувати до трудового стажу період роботи підприємцем з 01.01.1998 року по 31.12.2003 року та відповідно збільшити мій коефіцієнт страхового стажу згідно ст. 24 Конституції України, Згідно Закону 2148, ст.. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

5. Зобов`язати Пенсійний фонд перерахувати пенсію ОСОБА_1 з березня 2019 року, застосувавши при перерахунку величину оцінки страхового стажу (Вс) 1, 35% згідно ст. ст. 22, 58 Конституції України та ст. 46 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур