Справа № 815/3122/18
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3122/18
УХВАЛА

29 жовтня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за позовом Горбачової Ірини Михайлівни в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту освіти і науки Одеської міської ради, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Одеська міська рада, Виконавчий комітет Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за даним адміністративним позовом.

Від представника третіх осіб Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до скасування обмежувальних заходів. При цьому, представник третіх осіб зазначив про відсутність технічної можливості участі у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно ст. 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 (зі змінами та доповненнями) на території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (зі змінами та доповненнями) продовжено на всій території України дію карантину до 31 грудня 2020 року.

При цьому, наказом голови Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 № 22 ОС/Д/С з метою запобігання, виникнення і поширення коронавірусної хвороби (СОVІD-19) на період запровадження в Україні карантинних заходів в суді встановлено додаткові обмеження, зокрема припинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу, крім окремої категорії адміністративних справ, особливості провадження у яких встановлені статтями 273, 275, 276 КАС України; судовий розгляд справ здійснюється у порядку письмового провадження або в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів учасниками судових справ; обмежено допуск осіб до будівлі суду (https://adm.od.court.gov.ua/sud1570/pres-centr/news/939685/).

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 32 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб. Види і тривалість обмежувальних протиепідемічних заходів встановлюються залежно від особливостей перебігу інфекційної хвороби, стану епідемічної ситуації та обставин, що на неї впливають.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі, зокрема, захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що перешкоджає прибуттю до суду, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до одужання.

Згідно ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

При вирішенні справи по аналогії закону чи аналогії права обов`язковим є дотримання таких умов: аналогія допустима лише у випадку повної чи часткової відсутності правових норм; суспільні відносини, до яких застосовується аналогія, повинні знаходитися у сфері правового регулювання; повинна бути схожість між обставинами справи і наявною нормою за суттєвими юридичними ознаками; пошук норми, що регулює аналогічний випадок, повинен здійснюватися спочатку в актах тієї ж галузі права, у випадку відсутності - в іншій галузі права і у законодавстві в цілому; винесене у процесі використання аналогії правове рішення не повинно суперечити нормам закону, його меті; обов`язково повинно бути мотивоване пояснення причин застосування рішення по аналогії до конкретного випадку.

Отже у разі, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 6 ст. 7, п. 1 ч. 2 ст. 236 КАС України, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, задля захисту життя та здоров`я учасників справи, суд дійшов висновку, що клопотання представника третіх осіб про зупинення провадження по справі є обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 6 ст. 7, п. 1 ч. 2 ст. 236, 243, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі № 815/3122/18 за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту освіти і науки Одеської міської ради, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Одеська міська рада, Виконавчий комітет Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, до 01 грудня 2020 року до 16:00 год.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Суддя О.А. Левчук