Справа № 523/19325/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 523/19325/19
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

23.06.2020 року;

Головуючий в 1 інстанції: Сувертак І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Шляхтицького О.І.

За участю: секретаря - Іщенка В.О.

представника апелянта - Сігнаєвського А.О. (ордер від 02.09.2020 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 червня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 5 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції Гуменного Артура Едуардовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Управління патрульної поліції ГУ НП в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову від 28.11.2019 року Серії ДП18 №688750 по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки поліцейського про порушення позивачем вимог розмітки проїзної частини дороги є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами. Позивач зазначає, що він не перетинав лінію розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах чи позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено, оскільки Правила дорожнього руху не містять заборони заїжджати на напрямні острівці в місцях поділу, розгалуження або злиття транспортних потоків, позначені розміткою 1.16.1-1.16.3. Зазначене, а також те, що позивача не було ознайомлено із протоколом та постановою у справі про адміністративне правопорушення, свідчить про неправомірність накладення стягнення та наявність безумовних підстав для скасування рішення відповідача.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 червня 2020 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та дотримання поліцейським порядку розгляду справи підтверджується належними доказами, а тому обставини для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тим обставинам, що позивач не керував автомобілем, що перетнув лінію розмітки 1.1; належний йому автомобіль знаходився на острівці в місці розгалуження транспортних потоків, позначеному розміткою 1.16.1-1.16.3, а також необґрунтовано не враховано, що згідно із абз. 4 ч. 1 Розділу 34 Правил дорожнього руху, якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Апелянт вказує, що факт скоєння правопорушення не підтверджений жодними доказами, у тому числі, протоколом про правопорушення, який, не зважаючи на незгоду позивача із висновками поліцейського, складений не був. Без належного підтвердження залишились час і місце скоєння правопорушення та особа, яка вчинила правопорушення. Разом з цим, під час вирішення спору судом першої інстанції не забезпечено участь представника позивача у розгляді справи, чим позбавлено його права надавати пояснення та міркування з приводу спірних обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління патрульної поліції ГУ НП в Одеській області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, поліцейським взводу 1 роти 5 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області сержантом поліції Гуменним Артуром Едуардовичем складено постанову Серії ДП18 №688750, згідно якої 28.11.2019 року о 21:40 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Camry, н/з НОМЕР_1 , по просп. Ак. Глушко, 14/6, здійснив перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 ПДР.

Вказані обставини стали підставою для висновку про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Не погоджуючись із постановою про накладення стягнення, посилаючись на її необґрунтованість та невідповідність чинному законодавству, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Так, відповідно до п.п. 8.5, 8.5.1 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 дорожня розмітка (додаток 2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Згідно із п. 1 Розділу 34 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 горизонтальна розмітка (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Лінії 1.16.1 - 1.16.3 позначають напрямні острівці в місцях поділу, розгалуження або злиття транспортних потоків.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Водночас, відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279 1 - 279 4 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Зазначені положення кореспондуються із приписами ст. 72 КАС України, згідно яких доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Апеляційний суд враховує, що позивач у позові заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, що в силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України зобов`язує відповідача довести правомірність свого рішення та обґрунтованість адміністративного стягнення.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за місцем виявлення адміністративного правопорушення, у присутності позивача, чим спростовуються його доводи про не з`ясування поліцейським особи, яка скоїла правопорушення.

Заперечуючи наявність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності, позивач посилається на те, що не порушував вимоги розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах чи позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено, оскільки Правила дорожнього руху не містять заборони заїжджати на напрямні острівці в місцях поділу, розгалуження або злиття транспортних потоків, позначені розміткою 1.16.1-1.16.3.

Отже, за змістом, доводи позивача підтверджують, що вчинення правопорушення відбулось на місці напрямних острівців - поділу, розгалуження або злиття транспортних потоків, позначених горизонтальною лінією, яку відповідно до п. 1 Розділу 34 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 перетинати забороняється.

Зазначене також спростовує доводи позивача про здійснення зупинки транспортного засобу у місці стоянки, майданчика для паркування тощо.

У тому числі, апеляційний суд враховує, що позивач не вказує на те, що перетин суцільної розмітки відбувся за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Разом з цим, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення, зокрема, правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123) розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вказані правила кореспондуються із приписами ч. 5 вказаної статті КУпАП, згідно якої, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно із ч. 6 ст. 276 КУпАП Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виявлене відповідачем адміністративне правопорушення не підлягає оформленню протоколом, а вирішення питання про притягнення водія до адміністративної відповідальності має відбуватись на місці його вчинення шляхом складання відповідної постанови, тобто за правилами ч. 4 ст. 258 КУпАП, що кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 276 КУпАП.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та без складання відповідного протоколу відбувся із повним дотриманням вищенаведених правових норм, а тому є необґрунтованими доводи позивача про порушення поліцейським порядку накладення стягнення, що виразилось в не ознайомленні водія із відповідним протоколом.

Водночас, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Так, позивач не заперечує ту обставину, що він був сповіщений про дату, час та місце розгляду судової справи. Вказане підтверджується і прибуттям до суду його представника.

При цьому, за правилами п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду у разі, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи викладене, оскільки вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджено належними доказами, вирішення справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось з дотриманням чинного законодавства, обґрунтовано та в межах повноважень відповідача, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість адміністративного стягнення та відсутність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

З огляду на те, що висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 29.10.2020 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

О.І. Шляхтицький