Справа № 420/1819/20
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 420/1819/20

адміністративне провадження № К/9901/27616/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №420/1819/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОІЛТРАНС-ПІВДЕНЬ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2020 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС), направлена до суду поштою 23.10.2020.

Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 08.07.2020, повний його текст складено 16.07.2020, відповідно останнім днем його оскарження з урахуванням вихідних днів було 17.08.2020, проте касаційну скаргу направлено до суду поштою лише 23.10.2020, тобто з пропуском строку встановленого для цього.

ГУ ДПС подало клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що вперше касаційна скарга у цій справі подана в межах строку, передбаченого КАС України для оскарження судових рішень, натомість, касаційну скаргу було повернуто ухвалою Верховного Суду від 07.08.2020 з підстав, встановлених статтею 332 КАС України. Скаржник звертає увагу, що строки на касаційне оскарження судових рішень є продовженими відповідно до Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон №№ 540-IX) і ГУ ДПС не втратив інтерес у вирішенні судового спору на користь держави, а тому просить його поновити. Зазначає, що у зв`язку з ростом чисельності випадків захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2 серед працівників відповідача контролюючий орган не може в повній мірі виконувати покладені на нього функції у визначенні процесуальні строки.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.

Судом встановлено, що вперше касаційну скаргу у цій справі ГУ ДПС подало в межах строків, проте Верховний Суд ухвалою від 07.08.2020 повернув як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі.

Як вбачається з відомостей реєстраційної картки поштового повідомлення (провадження №К/9901/19262/20) ухвалу Верховного Суду від 07.08.2020 про повернення вперше поданої касаційної скарги у цій справі скаржником отримано 17.08.2020, проте повторно цю касаційну скаргу направлено до суду поштою лише 23.10.2020, тобто більше ніж через два місяців після повернення первісної касаційної скарги, що свідчить про необґрунтоване зволікання з боку скаржника щодо повторного звернення до касаційного суду з цією касаційною скаргою.

Крім того, з огляду на зміст касаційної скарги скаржником подано ту ж саму касаційну скаргу, яка була повернута Верховним Судом ухвалою від 07.08.2020, тобто недоліки, які стали підставою для її повернення відповідачем не усунуто.

Щодо посилання скаржника на запроваджений у країні карантин, колегія суддів вважає, що такі не підтверджують наявність поважних причин пропуску строку, оскільки, по-перше, 17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 №731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон №731-ІХ) пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

20-денний строк з дня набрання чинності цим Законом закінчився 06.08.2020.

Отже, починаючи з 06.08.2020 процесуальні строки, в тому числі і на касаційне оскарження, які були продовжені відповідно до Закону № 540-IX закінчилися, а тому посилання скаржника в цій частині є недоречними.

Крім того, Закон №731-ІХ запровадив механізм поновлення строку виключно за умови, якщо особа, яка оскаржує судове рішення, доведе, що неможливість вчинення процесуальної дії пов`язане з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Заявляючи про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, скаржник не зазначає доводів з належним їх підтвердженням, що причини пропуску строку зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. При цьому, у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України, оскільки з моменту отримання копії судового рішення і до моменту подання цієї касаційної скарги (23.10.2020) минуло майже два місяця, натомість, саме скаржником не було дотримано вимог КАС України щодо форми і змісту касаційної скарги, що стало підставою для повернення попередньої касаційної скарги у цій справі.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Сама по собі сплата судового збору суб`єктом владних повноважень при повторному зверненні до касаційного суду не може бути безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення касаційного оскарження судового рішення.

Враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, яка не залежить від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Крім того, як вже було зазначено, аналогічно попередній касаційній скарзі, подана вдруге не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, відповідно до якої у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). Крім того, встановлено, що касаційну скаргу подано на судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, а посилання на наявність винятків, передбачених пунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України зводяться до їх цитування.

Як і у попередній касаційній скарзі, у поданій повторно, скаржником на сторінці 2 зазначено, що підставою для касаційного оскарження судових рішень є пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України. На наступній сторінці касаційної скарги з окремим виділенням і підкресленням пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник зазначає про відсутність практики Верховного Суду по правовідносинам, які виникли в цій справі.

Повертаючи таку касаційну скаргу, суд звернув увагу на те, що у касаційній скарзі зазначено, що предметом спору є податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в сумі 573090 грн, натомість в подальшому процитовано усі норми Податкового кодексу України, які регулюють питання реєстрації податкових накладних. Безпосередніх мотивів незгоди з судовими рішеннями з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни, а так само і обґрунтування формально зазначених підстав касаційного оскарження судових рішень касаційна скарга не містить.

Колегія суддів вважає, що формальне виправлення скаржником підстави касаційного оскарження з пункту 1 на цитування пункту 3 свідчить про формальний підхід ГУ ДПС до оформлення касаційної скарги і неврахування ним тих роз`яснень, які йому надані в ухвалі від 08.07.2020. Окрім зазначення відповідного пункту частини четвертої статті 328 КАС України в обов`язковому порядку має наводитися обґрунтування визначеної підстави і таке обґрунтування має кореспондуватися з визначеною скаржником підставою.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

У зв`язку з викладеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення має бути викладено з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі.

Колегія суддів звертає увагу на необхідність врахування скаржником, що відповідно до статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 329-330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №420/1819/20 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- вказати інші (поважні) причин пропуску строку на касаційне оскарження;

- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення має бути викладено з урахуванням мотивів, викладених у цій ухвалі.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, в редакції Закону України від 18.06.2020 №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Л.І. Бившева І.А. Гончарова