Справа № 802/82/16-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 жовтня 2020 р. Справа № 802/82/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

суддів: Слободонюка М.В., Яремчука К.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Слюсар О.О.,

заявника (позивача) ОСОБА_1 ,

представника відповідачів та

третьої особи 2 Іванова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року в адміністративній справі № 802/82/16-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві (третя особа 1), Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини (третя особа 2) та Державна казначейська служба України (третя особа 3), про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 802/82/16-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016, яка набрала законної сили, вказаний позов задоволено частково та, зокрема, вирішено зобов`язати Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в порядку виконання рішення Європейського суду з прав людини від 17 липня 2014 року у справі "Яворовенко та інші проти України" (виконавче провадження ВП № 44360795) вчинити дії, спрямовані на виплату ОСОБА_1 невиплаченої йому станом на жовтень 2015 року заборгованості ДАК "Укрресурси" за рішеннями національних судів, які набрали законної сили, однак залишаються невиконаними, в сумі 1188937,30 грн. При цьому на підставі ст. 267 КАС України Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зобов`язано подати до суду звіт про виконання судового рішення в цій частині протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.08.2016 вирішено прийняти звіт Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 у справі № 802/82/16-а.

21.09.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд вказаної ухвали за нововиявленими обставинами, в якій позивач просить суд скасувати вищезазначену ухвалу за нововиявленими обставинами та зобов`язати Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виплатити позивачу невиплачені суми заробітної плати, що були утримані банківською установою при здійсненні відповідачем переказу коштів, провести розрахунок та виплату частину втрачених коштів при затримці у їх виплаті з урахуванням алгоритму, зазначеного в листі начальника Департаменту виконання рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.11.2015.

Заява мотивована тим, що після прийняття судом звіту від Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 у справі № 802/82/16-а, виникли нові обставини, що істотно впливають на виконання рішення суду та прийняття судом звіту від відповідача. Так, позивач зазначає, що під час розгляду справи за № 802/1594/16-а у Сьомому апеляційному адміністративному суді, судом апеляційної інстанції було витребувано лист начальника Департаменту виконання рішень ЄСПЛ від 20.11.2015, адресований Урядовому уповноваженому у справах ЄСПЛ щодо застосування пені, її математичного розрахунку, роз`яснення алгоритму нарахування пені, порядку виплати заявникам коштів та відшкодування по рішенням ЄСПЛ тощо. 01.09.2020 під час ознайомлення з матеріалами вказаної справи та, відповідно, із зазначеним листом, позивачу стали відомі нові обставини, про які він не знав під час розгляду Вінницьким окружним адміністративним судом звіту Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та винесення ухвали від 29.08.2016, а саме те, що витрати на перерахунок коштів зобов`язана брати на себе держава, а не утримувати їх із належних заявнику сум. Натомість на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 у справі № 802/82/16-а та рішення ЄСПЛ заявник отримав кошти в сумі 1182992,61 грн, тобто на 5944,69 грн менше ніж присудив суд. Це пояснюється утриманням банківської комісії, яку, з огляду на вищезазначений лист, мала сплатити держава. Відтак заявник вважає, що відповідач не в повному обсязі виконав рішення суду, а тому підстав для прийняття судом звіту не було.

Отже, на думку заявника, існують підстави для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 29.08.2016 у справі № 802/82/16-а у відповідності до пункту 1 частини другої статті 361 КАС України.

Ухвалою суду від 02.10.2020 відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою позивача ОСОБА_1 та з урахуванням положень ч. 1 ст. 366 КАС України вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні заявник подану заяву підтримав та просить суд її задовольнити. Вважає, що відповідач не повністю виконав постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 у справі № 802/82/16-а, оскільки під час перерахування коштів на його особовий рахунок в банку Державна казначейська служба України списала банківську комісію, хоча такі витрати має нести держава, що роз`яснено в листі начальника Департаменту виконання рішень ЄСПЛ від 20.11.2015. Тобто звіт про виконання вказаного судового рішення було прийнято судом помилково, а отже ухвала суду від 29.08.2016 підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами. При цьому заявник підтвердив, що просить переглянути судове рішення у даній справі саме на підставі п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, а у заяві допустив описку і помилково зазначив посилання на п. 1 ч. 3 ст. 361 КАС України.

Представник відповідачів та одночасно представник третьої особи 2 (Урядового уповноваженого у справах ЄСПЛ) в судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 заперечив та пояснив, що на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 у справі № 802/82/16-а на вимогу державного виконавця Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Державна казначейська служба України перерахувала на особовий рахунок позивача в ПАТ КБ "Приватбанк" всю суму, визначену рішенням суду, а саме 1188937,30 грн. Позивач отримав менше на 5944,69 грн, оскільки його банківська установа, в якій було відкрито рахунок, списала банківську комісію. Представник вважає, що це питання стосується винятково договірних правовідносин між позивачем і відповідним банком, і Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України жодних неправомірних дій не допускав. Окрім того, представник наголошує на тому, що позивач невірно тлумачить роз`яснення, надані в листі начальника Департаменту виконання рішень ЄСПЛ від 20.11.2015, оскільки в цьому листі чітко зазначено, що витрати на банківські послуги покладаються на державу-відповідача виключно до отримання сум банком заявника.

Інші учасники справи на виклик суду не з`явилися, що однак не перешкоджає судовому розгляду згідно з ч. 2 ст. 368 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши доводи заявника та заперечення відповідача, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 29.08.2016 у справі № 802/82/16-а.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою цієї статті визначено, що підставами для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Отже, перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є вичерпним і у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, на яку посилається заявник, такою підставою є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Істотними обставинами є фактичні дані (явища, події, факти об`єктивної дійсності або сукупність умов), що в установленому порядку спростовують факти, які були покладено в основу судового рішення. Тобто це обставини, які впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

При цьому нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об`єктивно існували на час розгляду та вирішення адміністративної справи, але не були відомі і не могли бути відомі на суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення.

Тобто на стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами беруться до уваги обставини, які раніше не були предметом розгляду з незалежних від суду та особи, яка звернулася із заявою причин, але вони є суттєвими для можливого їх впливу на результати справи, а також можливої часткової зміни судового рішення, прийнятого раніше, або його скасування взагалі.

Підсумовуючи наведене, можна дійти висновку, що необхідними умовами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, їх існування на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких обставин вже після прийняття рішення зі спору.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 607/12044/16-а, від 05.08.2020 у справі № 820/6625/16 та від 10.09.2020 у справі № 802/2344/17-а.

Позивач просить переглянути ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29.08.2016, посилаючись на те, що під час розгляду судом звіту Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та винесення зазначеної ухвали ані суду, ані заявнику не було відомо про існування листа начальника Департаменту виконання рішень ЄСПЛ від 20.11.2015, адресованого Урядовому уповноваженому у справах ЄСПЛ, згідно з яким витрати на перерахунок коштів зобов`язана брати на себе держава, а не утримувати їх із належних заявнику сум. Тому, на думку заявника, під час перерахування йому присудженої суми в розмірі 1188937,30 грн, з нього неправомірно було списано банківську комісію, витрати на сплату якої мала нести держава. Відповідно, немає підстав вважати, що винесене на користь позивача рішення було виконане в повному обсязі, а отже ухвалою від 29.08.2016 звіт відповідача про виконання постанови у справі № 802/82/16-а прийнято безпідставно.

Втім, суд не погоджується з доводами заявника та зазначає, що згідно з постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зобов`язано в порядку виконання рішення Європейського суду з прав людини від 17 липня 2014 року у справі "Яворовенко та інші проти України" (виконавче провадження ВП № 44360795) вчинити дії, спрямовані на виплату позивачу ОСОБА_1 невиплаченої йому заборгованості ДАК "Укрресурси" за рішеннями національних судів, які набрали законної сили, однак залишаються невиконаними, в сумі 1188937,30 грн.

Зміст вказаного рішення суду однозначно свідчить про те, що визначена судом сума в розмірі 1188937,30 грн є сумою, що була стягнута на користь заявника саме за рішеннями національних судів, які набрали законної сили, та які перебували на виконанні в органах державної виконавчої служби України. Водночас покладення на Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України обов`язку виплатити заявнику ці кошти обумовлювалося тим, що рішенням ЄСПЛ від 17 липня 2014 року у справі "Яворовенко та інші проти України" на державу було покладено додаткові заходи індивідуального характеру, а саме зобов`язання виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявника ОСОБА_1 .

Таким чином, перерахування позивачу коштів в сумі 1188937,30 грн здійснювалося Департаментом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України саме на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 у справі № 802/82/16-а, а обов`язок відповідача з виконання цього рішення суду полягав у вчиненні дій, спрямованих на виплату позивачу ОСОБА_1 вищезазначеної суми.

Як встановлено судом під час розгляду звіту Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 у справі № 802/82/16-а, 01.08.2016 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. на виконання рішення суду у справі № 802/82/16-а скерував до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України вимогу № 65/23 про виплату ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 1188937,30 грн. 04.08.2016 платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 2994 від 03.08.2016 вказані кошти в повному обсязі перераховані на рахунок позивача, відкритий в ПАТ КБ "Приватбанк".

Отже, суд дійшов правильного висновку про те, що постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 року у справі № 802/82/16-а повністю виконана, що дає підстави для прийняття звіту відповідача про виконання судового рішення у відповідності до вимог ст. 267 КАС України (у чинній на той час редакції).

Доводи позивача у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами наведених висновків суду не спростовують.

При цьому суд вважає помилковими посилання заявника на лист начальника Департаменту виконання рішень ЄСПЛ від 20.11.2015.

Як видно зі змісту вказаного листа, надані в ньому роз`яснення стосуються порядку нарахування та виплати пені, застосованої у випадках затримки виплати заявникам справедливої сатисфакції за рішеннями ЄСПЛ.

Відповідно до ст. 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року якщо Суд визнає факт порушення Конвенції або протоколів до неї і якщо внутрішнє право відповідної Високої Договірної Сторони передбачає лише часткове відшкодування, Суд, у разі необхідності, надає потерпілій стороні справедливу сатисфакцію.

Таким чином, надані у вищезазначеному листі роз`яснення стосуються саме випадків виконання державою-відповідачем рішень ЄСПЛ про присудження заявникам справедливої сатисфакції у відповідності до положень ст. 41 Конвенції та виплати пені, нарахованої за її несвоєчасну виплату.

Поряд з цим, як вже зазначалось, кошти в сумі 1188937,30 грн перераховувались Департаментом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконання рішення національного суду, яким є постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 у справі № 802/82/16-а, В свою чергу, це виключає можливість поширення вищевказаних роз`яснень на даний випадок.

До того ж заявник невірно тлумачить роз`яснення, що містяться у листі начальника Департаменту виконання рішень ЄСПЛ від 20.11.2015. Так, у відповідь на запитання "Чи покладаються на державу-відповідача витрати на банківські послуги за переказ відповідних сум на банківський рахунок заявника?" у листі надано роз`яснення такого змісту: "Так, покладаються, до отримання сум банком заявника".

Суд, знову-таки, зауважує, що вказані роз`яснення стосуються саме витрат на банківські послуги при перерахуванні державою-відповідачем нарахованих сум пені за затримку у виплаті заявникам справедливої сатисфакції, присудженої за рішенням ЄСПЛ.

Однак, навіть зі змісту таких роз`яснень є очевидним, що держава несе витрати на банківські послуги лише до моменту отримання відповідних коштів банком заявника. Водночас наступні витрати заявника, в тому числі стягнення банківської комісія за надходження коштів на його поточний рахунок, вважаються такими, що пов`язані зі сферою договірних відносин між банком та клієнтом, за які держава не може нести відповідальність.

Наведене додатково підтверджується листом Департаменту виконання рішень ЄСПЛ Генерального директорату з прав людини та верховенства права Генерального секретаріату ЄСПЛ від 13.02.2013. В цьому листі щодо банківської комісії заявнику надані роз`яснення про те, що "коли вказаний Вами банк стягує з Вас плату (загальні платежі на утримання рахунків або індивідуальні платежі за кожну трнзакцію), це має вважатись особистою справою між приватними особами, тобто між Вами і Вашим банком".

З огляду на викладене і беручи до уваги, що платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 2994 від 03.08.2016 підтверджується факт перерахування на рахунок позивача ОСОБА_1 коштів в сумі 1188937,30 грн, як це визначено постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 у справі № 802/82/16-а, суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи заявника про неповне виконання відповідачем рішення суду в цій справі.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу "resjudicata" - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Крім того, як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року в справі "Правєдная проти Росії" (заява № 69529/01), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає наявність доказу, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 369 КАС України).

Під час розгляду заяви позивача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 29.08.2016 у справі № 802/82/16-а судом не встановлено всіх умов, які у відповідності до пункту 1 частини другої статті 361 КАС України є необхідними для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, у задоволенні поданої заяви належить відмовити, залишивши відповідне судове рішення в силі.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 248, 256, 293, 295, 361, 368, 369 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року в адміністративній справі № 802/82/16-а та залишити відповідне судове рішення в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена 30.10.2020.

Головуючий суддя Сало Павло Ігорович

Судді: Слободонюк Михайло Васильович

Яремчук Костянтин Олександрович