Справа № 500/1461/20
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

Справа № 500/1461/20

28 жовтня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Дерех Н.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про усунення недоліків в адміністративній справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 24.01.2019 року № .

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 24.01.2019 року № .

Ухвалою суду від 30.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 21.07.2020 о 10:00 год.

21.07.2020 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 31.08.2020 о 10:00 год.

31.08.2020 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 23.09.2020 о 12:00 год.

23.09.2020 розгляд справи відкладено до 20.10.2020 о 12:00 год у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному.

20.10.2020 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 23.10.2020 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 23.10.2020 позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

27.10.2020 року Представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, шляхом поновлення строку звернення до суду з позовом, в обґрунтування якої зазначив, що скарга до ДФС України та позовна заява СТОВ «Поділля» була подана виключно з підстав, що штрафні санкції за порушення законодавства про регулювання обігу готівки в розмірі 243937,50 грн., які визначені у податковому повідомленні - рішенні форми «С» від 24.01.2019 року № є адміністративно - господарськими та застосовані до позивача за межами строку установленого статтею 250 Господарського кодексу України. Позивач вказує, що лише 01.06.2020, після проведення службового розслідування та ознайомлення з Актом перевірки від 01.06.2020, позивач дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення стосовно нього є незаконним та безпідставним. Отже, зазначає, що враховуючи відсутність підстав у Головного управління ДФС у Тернопільській області для застосування штрафних санкцій в сумі 243937,50 грн. та норми ст. 122 КАС України, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля» звернулося повторно з позовною заявою до суду про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «С» від 24.01.2019 року №. Вважає, що 1095 денний строк для звернення до суду щодо оскарження повідомлення рішення не пропущений, оскільки оскаржуване податкове повідомлення - рішення форми «С» від 24.01.2019 №, яким було застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про регулювання обігу готівки в розмірі 243937,50 грн. отримано 29.01.2019. Також, вважає, що суди повинні вирішувати питання на користь платника податків і застосовувати пункт 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, який передбачає більш тривалий строк для звернення до суду (1095 днів), ніж пункт 56.19 цієї ж статті (один місяць).

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом. Відтак, розгляд вказаної заяви за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Розглядаючи подану заяву, суд зазначає, що відповідно до частини першої ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень частини третьої ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Оцінюючи доводи позивача щодо пропуску строку звернення до суду, викладені в заяві про поновлення строку звернення до суду та поясненні, суд звертає увагу на те, що позивач вважає, що строк не пропущений, оскільки становить 1095 днів.

Представник позивача вказує на те, що те, що пункт 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України передбачає більш тривалий строк звернення до суду (1095 днів), ніж пункт 56.19 цієї статті (один місяць).

Статтею 56 Податкового кодексу України (надалі, ПК України) визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Отже, пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу. Водночас пунктом 56.19 статті 56 ПК України, за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Дослідження змісту аналізованих приписів статей ПК України та статті 122 КАС України вказує на те, що на сьогодні є підхід, відповідно до якого строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки. При цьому є різні правові режими щодо оскарження податкових повідомлень-рішень і рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань та інших рішень контролюючих органів, що не пов`язані з їх нарахуванням, саме в частині різної тривалості скорочених строків оскарження при попередньому використанні досудового порядку вирішення спору.

Законом України від 24 жовтня 2013 року № 657-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень» (далі - Закон № 657-VII) були внесені зміни до абзацу першого пункту 56.18 статті 56 ПК України шляхом виключення в ньому положення про нарахування грошового зобов`язання та поширення застосування спеціального тривалішого строку на оскарження будь-яких рішень контролюючих органів, з урахуванням строку давності, визначеного статтею 102 ПК України. Водночас до пункту 56.19 статті 56 ПК України аналогічні зміни не були внесені і норма пункту 56.19 статті 56 ПК України була та залишається спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань.

Зазначений правовий висновок встановив Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 жовтня 2019 року по справі №640/20468/18 (адміністративне провадження № К/9901/16396/19).

Таким чином, на думку суду, у спірному випадку слід застосовувати саме місячний строк для оскарження податкового повідомлення- рішення.

З матеріалів справи слідує, що позивач 14.02.2019 звернувся до ДФС України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення від 24.01.2019 року № , правомірність винесення якого є предметом розгляду в даній справі.

Рішенням ДФС України «Про результати розгляду скарги» від 15 квітня 2019 року № 17528/6/99-99-11-04-01-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 24.01.2019 року № , а скаргу СГ ТОВ «Поділля» - без задоволення. Вказане рішення отримане позивачем 19 квітня 2019 року, що підтверджується скріншотом закладки «Рішення по скарзі» АІС «Скарга» ІС «Податковий блок». Строк звернення з позовом до суду почав спливати 20 квітня 2019 року. В той же час, з даним позовом до суду позивач звернувся 23.06.2020, що підтверджується відтиском штампу Тернопільського окружного адміністративного суду №1731/20, хоча місячний строк звернення з позовом до суду минув 20 травня 2019.

При цьому, у контексті наведеного, суд вважає, що позивач скористався своїм правом досудового оскарження спірних у цій справі податкових повідомлень-рішень та звертався з відповідною скаргою до ДФС України.

Крім цього, враховуючи те, що рішення за результатами розгляду скарги позивач отримав 19.04.2019, а також доводи позивача щодо проведення службового розслідування та складання Акту перевірки, яким встановлено відсутність порушень, суд вважає, що позивач не був позбавлений можливості звернення до суду у місячний строк для оскарження зазначеного податкового повідомлення - рішення.

Слід також зазначити, що 21.06.2019 Сільськогосподарське товариство з обмеження відповідальністю "Поділля" вже зверталося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДФС В Тернопільській області про визнання протиправними та скасування ряду податкових повідомлень-рішень, і в тому числі податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 24.01.2019 року № (справа №5500/1407/19) що є предметом спору у даній адміністративній справі. При цьому, позивач не був обмежений жодними чинниками у викладені підстав позову, доводів та міркувань. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року у справі № 500/1407/19 у позові було відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2020 вказане рішення залишено без змін.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач пропустив встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України місячний строк звернення до суду.

Щодо клопотання позивача, яке викладене у заяві позивача від 27.10 2020 про усунення недоліків, про поновлення строку для звернення до суду з позовною заявою СТОВ "Поділля" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС В Тернопільській області від 24.01.2019 року № на суму 243937 грн. 50 коп. суд, виходячи з вищенаведеного, прийшов до переконання, що вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними.

У відповідності до частини 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки, обставини, які вказані позивачем у заяві, яка оформлена позивачем як заява про усунення недоліків, від 27.10.2020 про поновлення строку для звернення до суду з позовною заявою, визнані судом неповажними, суд приходить до переконання, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 121, 122,123, 241, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" про поновлення строку для звернення до суду - відмовити.

2.Позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 24.01.2019 року № - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля" (місце знаходження: с. Стриївка, Збаразький район, Тернопільська область,47371 );

відповідач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місце знаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль,46003 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.