Справа № 640/17554/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року м. Київ № 640/17554/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді - Добрівської Н.А.

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до 1. Міністерства внутрішніх справ України, 2. Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у м. Полтаві
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у м. Полтаві, в якому просив:

- визнати дії Міністерства внутрішніх справ України, пов`язані у відмові в виплаті ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 77 996,00 грн в рахунок відшкодування завданої протиправними;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України виплатити ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 77 996,00 грн в рахунок відшкодування завданої шкоди;

- визнати дії Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у м. Полтаві, пов`язані у відмові в виплаті ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 58 696,00 гри. в рахунок одноразової грошової допомоги протиправними;

- зобов`язати Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у м. Полтаві виплатити ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 58 696,00 грн в рахунок одноразової грошової допомоги.

Ухвалою суду від 26.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Через канцелярію суду 11.10.2019 Міністерством внутрішніх справ України подано відзив, в якому заперечується проти позову, та зазначається, що МВС України не має повноважень щодо прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги позивачу, оскільки він проходив службу та був звільнений з органів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, яка свою чергу є самостійним центральним органом виконавчої влади.

Представник Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у м. Полтаві подав 22.10.2020 до суду клопотання, в якому повідомив про наявність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 23.01.2015 у справі №554/601/15-а залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу Головного управління державної фельд`єгерської служби України в м. Полтаві треті особи Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Головне управління Державної фельд`єгерської служби України про визнання протиправною відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, а отже, позивачу ще 17.04.2014 було відомо про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги.

Щодо вказаного клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення позивача до суду, суд зазначає таке.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України), Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - Адміністрація Держспецзв`язку), в якому просив суд стягнути на свою користь з МВС України 77 996,00 грн на відшкодування шкоди та з Адміністрації Держспецзв`язку 58 696,00 грн грошової допомоги.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2016 у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Адміністрації Держспецзв`язку про стягнення суми грошової допомоги відмовлено з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оскільки спір у цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Разом із цим ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2016 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до МВС України про відшкодування шкоди та стягнення суми грошової допомоги.

У процесі розгляду справи ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги і просив стягнути з МВС України 77 996,00 грн на відшкодування шкоди та з відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку у м. Полтаві 58 696,00 грн грошової допомоги.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.10.2017 у задоволенні позову відмовлено.

Однак, постановою Апеляційного суду м. Києва від 13.06.2018 рішення суду першої інстанції скасовано, а провадження у справі закрито на підставі ч.1 ст.377 ЦПК України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 постанову Апеляційного суду м. Києва від 13.06.2018 залишено без змін.

Таким чином, враховуючи дату постанови Великої Палати Верховного Суду, якою остаточно визначено питання що належної підсудності цього спору, суд визнає поважними причини пропуску строку звернення позивача з відповідним позовом до суду, з огляду на що, зазначає про відсутність підстав для залишення позову без розгляду, а отже відмовляє у задоволенні клопотання Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у м. Полтаві.

Через канцелярію суду 04.11.2019 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій визначено вимоги у такій редакції:

- визнати дії Міністерства внутрішніх справ України, пов`язані з відмовою виплатити - ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 341 510.40 грн, в рахунок відшкодування завданої шкоди протиправними;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України виплатити ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 341 510,00 грн в рахунок відшкодування завданої шкоди;

- визнати дії Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у м. Полтаві, пов`язані у відмові в виплаті ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 426 888,00 грн в рахунок одноразової грошової допомоги протиправними;

- зобов`язати Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у м. Полтаві виплатити ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 426 888,00 грн в рахунок одноразової грошової допомоги.

Судом вказана заява прийнята до розгляду.

Копії заяви позивача були направлені останнім на адресу відповідачів, однак додаткових заперечень з урахуванням внесених позивачем змін до позовних вимог від відповідачів станом на час розгляду справи по суті не надходило.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно постанови КМУ за №707 від 12.05.2007 відповідач-1 повинен сплатити одноразову грошову допомогу у розмірі чотирирічного грошового забезпечення у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати непрацездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією, що складає 341 510,40 грн; згідно постанови КМУ №605 від 04.06.2008 відповідач-2 повинен сплатити грошову допомогу в разі настання інвалідності в період проходження служби, при настанні інвалідності 2 групи у розмірі 42-місячного грошового забезпечення, що складає - 426 888,00 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_1 17.05.2004 наказом УМВС України в Полтавській області за №55-ос від 07.06.2004 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та призначений на посаду офіцера фельдзв`язку відділу Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в м. Полтаві.

11.10.2013 позивача наказом УМВС України в Полтавській області за №498ос від 11.10.2013 було звільнено з органів внутрішніх справ із займаної посади майора внутрішньої служби, старшого офіцера фельд`єгерського зв`язку для особливих доручень відділу Головного управління Державної фельд`єгерської служби України у запас через хворобу (підп. «б» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114).

На підставі наказу УМВС України в Полтавській області за №507о/с від 21.10.2013 «Про зміну пунктів наказів» позивачу було призначено до виплати грошову допомогу при звільнені за 15 років.

28.11.2013 позивачу було призначено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до довідки ВМ-1 №001751, виданої МСЕК, ступінь втрати професійної працездатності склав 70%.

Листом управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС України в Полтавській області за №4/341 від 17.02.2014 позивачу було повернуто документи на виплату одноразової грошової допомоги в разі інвалідності згідно Постанови КМУ № 707 від 12.05.2007 без виконання, оскільки право на виплату вказаної допомоги поширюється лише на працівників міліції.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної фельд`єгерської служби України з проханням виплати вищезазначеної допомоги. Листом за № 05-498 від 17.04.2014 позивачу надійшла відповідь на вказане звернення, у якій зазначено, що виплата грошової допомоги у разі інвалідності поширюється лише на працівників міліції та не поширюється на осіб начальницького складу Державної фельд`єгерської служби України, а також зазначено, що коштів па виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності в Державної фельд`єгерської служби України не передбачено.

З аналогічними листами позивач звертався до Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та відділу Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в м. Полтаві. Листами за №14/01-2485 від 02.06.2014 та відповідно за №244 від 17.12.2014 було відмовлено в виплаті вказаної допомоги та повідомлено, що правових підстав на її виплату немає.

Вважаючи такі дії щодо відмови відповідачів протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абз.3 п.15 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ від 15.07.2015 право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Частиною 6 ст.23 Закону України «Про міліцію» №565-XII від 20.12.1990 (надалі - Закон №565-XII), передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання вказаної норми Закону №565-XII затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції постановою Кабінету Міністрів України 21.10.2015 №850 (надалі - Порядок №850).

Згідно п.1 Порядку №850 ці порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

При цьому, ст.23 Закону №565-XII та Порядок №850, регулює відносини щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та компенсації заподіяння шкоди його майну. Отже дія такої норми розповсюджується лише на працівників міліції.

В свою чергу 06.07.1999 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про поширення дії окремих положень Закону України «Про міліцію» на особовий склад Головного управління та підрозділів урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» від 06.07.1999 №834-XIV (надалі - Закон №834-XIV).

Законом №834-XIV поширено на особовий склад Головного управління та підрозділів урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України дію статей 12 і 13, пунктів 1 і 3 частини першої, частин другої і третьої статті 14, пунктів 2, 3 і 5 частини першої, частин другої і третьої статті 15, статті 15-1 Закону України «Про міліцію». Наведений перелік норм є вичерпним та стаття 23 Закону України «Про міліцію» у наведеному переліку відсутня.

Одночасно суд зазначає, що правові основи організації та діяльності Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визначає Закон України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» від 23.02.2006 № 3475-IV (надалі - Закон №3475-IV).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №3475-IV урядовий фельд`єгерський зв`язок - це приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) кореспонденції, що містить відомості, які становлять державну таємницю, та/або службову інформацію (далі - кореспонденція), офіційної кореспонденції та дипломатичної пошти Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, державних органів, органів місцевого самоврядування, органів військового управління, закордонних дипломатичних установ України.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 30.06.2011 № 717/2011 «Про Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) - Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України є правонаступником Державної служби зв`язку України і Державної адміністрації зв`язку - урядового органу, що діяв у складі Міністерства транспорту та зв`язку України. Державна фельд`єгерська служба України діє у складі управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, яка є головним розпорядником коштів для Держфельдслужби.

Частиною 1 ст.5 Закону №3475-IV передбачено, що до загальної структури Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України входить, зокрема, Головне управління та підрозділи урядового фельд`єгерського зв`язку.

Отже, Держфельдслужба є окремою бюджетною установою, має свій штат і не входить до структури МВС України.

Таким чином, наведене підтверджує, що з урахуванням приписів Закону №834-XIV на особовий склад Головного управління та підрозділів урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» ст.23 Закону №565-XII на особовий склад Головного управління та підрозділів урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України не поширюється. Отже, підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги як працівнику Головного управління Державної фельд`єгерської служби України відсутні.

Щодо вимог заявлених до Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації у м. Полтаві суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №605 від 04.06.2008 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації», установлено, що виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, що сталися після 01.01.2007, здійснюються згідно із затвердженими цією постановою Порядком та умовами за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті для утримання Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

В свою чергу, п.п. 2 п. 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №605 від 04.06.2008 (надалі - Порядок №605), встановлено, що грошова допомога виплачується особам рядового чи начальницького складу та особам, звільненим із служби в Держспецзв`язку:

- у разі настання інвалідності в період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби - у розмірі: 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи;

- у разі настання інвалідності у зв`язку з виконанням службових обов`язків чи після звільнення із служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби і пов`язані з виконанням службових обов`язків, - у розмірі: 60-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 54-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Відповідно до п. 6 Порядку №605 особа, якій виплачується грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, подає до уповноваженого органу:

- заяву, написану власноручно, про виплату грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності;

- копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язано з вчиненням такою особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності та (або) ступеня втрати працездатності у разі поранення (контузії, травми або каліцтва);

- копії паспорта та документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (копію паспорта - для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органові доходів і зборів і мають відмітку в паспорті);

- довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) заявника (у разі відсутності такої інформації у паспорті).

Копії документів, зазначених у пунктах 5 і 6 цих Порядку та умов, засвідчуються в установленому порядку або подаються разом з оригіналами для подальшого засвідчення керівником уповноваженого органу (в Адміністрації Держспецзв`язку - керівниками структурних підрозділів) (п.7 Порядку №605).

Уповноважений орган подає до Адміністрації Держспецзв`язку у семиденний строк з дня реєстрації документи, зазначені у пунктах 5 і 6 цих Порядку та умов, разом з висновком щодо можливості виплати грошової допомоги або обґрунтованою пропозицією щодо відмови у виплаті грошової допомоги. Адміністрація Держспецзв`язку приймає у десятиденний строк рішення про призначення грошової допомоги або про відмову у її призначенні і надсилає його разом із зазначеними документами уповноваженому органові для проведення такої виплати або у разі відмови - для письмового повідомлення заявникові із зазначенням причини (п.8 Порядку №605).

Грошова допомога виплачується шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу в межах коштів, передбачених у державному бюджеті на відповідні цілі. Виплата грошової допомоги здійснюється в порядку черговості відповідно до дати подання документів (п.9 Порядку №605).

Однак, суд зазначає про те, що Державна фельд`єгерська служба України входить до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформатизації України, але начальницький склад Державної фельд`єгерської служби України до штату Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформатизації України не входить, оскільки згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1991 №375-з «Про забезпечення органів державної влади і управління України урядовим кур`єрським зв`язком» та постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1349-37 «Про затвердження Положення про Державну фельд`єгерську службу України», особи начальницького складу Держфельдслужби України перебувають в кадрах Міністерства внутрішніх справ України, призначаються на службу, проходять службу і звільняються зі служби відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, їм присвоюються спеціальні звання внутрішньої служби.

З огляду на зазначене, суд зазначає про те, що Відділом урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у м. Полтаві правомірно відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги при установленні інвалідності п співробітникам.

Згідно з ч.1 ст.9, ст.72, ч.1, ч.2, ч.5 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати згідно вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.2, 5-11, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач-1 - Міністерство внутрішніх справ України (01601, м.Київ, вул.Академіка Богомольця, 10, ).

Відповідач-2 - Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у м. Полтаві (36011, Полтавська область, м.Полтава, вул. Міщенка, 3).

Суддя Н.А. Добрівська