Справа № 460/5500/20
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2020 року м. Рівне №460/5500/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування вимоги, скасування боргу, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі по тексту - відповідач) про зобов`язання вчинення певних дій, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу №Ф-260531-50 від 07.07.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від дати взяття на облік позивача як платника єдиного внеску, вона сплачувала ЄСВ у розмірах та порядку, встановленому нормативними документами. Так, за весь період станом на 24.07.2020 нею сплачено 25663,93 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тому вважає, що у неї не може бути недоїмки (боргу) зі сплати ЄСВ, а сума нарахована та відображена в ІКП є неузгодженою та підлягає коригуванню чи скасуванню.

Крім того, позивач вказує на те, що з 2011 року і дотепер вона перебуває у трудових відносинах з АТ «Ощадбанк» і єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за неї, як працівника, сплачується щомісячно роботодавцем.

Ухвалою від 30.07.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги, скасування боргу - прийнято до розгляду. Відкрито провадження в адміністративній справі №460/5500/20. Розгляд справи вирішено провадити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Відповідач подав відзив на позов у якому просив відмовити у задоволенні позову повністю. На обґрунтування поданих заперечень зазначив, що позивачем не враховано всіх самостійно поданих звітів, на підставі яких зазначалися суми нарахування до сплати єдиного внеску. Так за 2018 рік позивач декларувала суму нарахованого єдиного внеску 12989,90 грн., а сплатила 8075,54 грн. Отже, за 2018 рік виникла заборгованість в сумі 4914,36 грн., що перейшла на 2019 рік. В 2019 році позивач задекларувала 11717,03 грн. та сплатила таку суму, однак залишок заборгованості в сумі 4914,36 сплачений не був. Таким чином, відповідач вважає, що 07 липня 2020 року податковим органом було правомірно сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) станом на 30.06. 2020 року на суму 3334,25 грн.

Позивачем подано відповідь на відзив у якій вказано, що відповідачем на підставі неіснуючого звіту нараховано недоїмку (заборгованість) зі сплати ССВ, яку переносять з року в рік і вимагають сплатити на підставі оскаржуваної вимоги, а також нараховують на цю заборгованість штрафні санкції. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску №001 від 20.12.2017 (Форма № 2-ЄСВ), довідки про взяття на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру №007 від 20.12.2017, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1072 ОСОБА_1 взята на облік відповідачем як самозайнята особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема, діяльність адвоката (КВЕД- 69.10- «Діяльність у сфері права»).

Відповідно до наявної у матеріалах справи трудової книжки НОМЕР_1 позивач, починаючи з 01.09.2011 і по даний час працює АТ «Державний ощадний банк України».

07.07.2020 ГУ ДПС у Рівненській області сформовано вимогу №Ф-260531-50 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на суму 3334,25 грн.

Вважаючи таку вимогу контролюючого органу протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Пунктом 2 статті 1 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 3 Закону №2464-VI, збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску; прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є, зокрема:

- роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

- особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою (ч.1). Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (ч.2).

Підпунктом 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності (абз.1).

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб (абз.2).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка провадять незалежну професійну діяльність (адвокатську діяльність), та в силу вимог Закону №2464-VI, є платником єдиного внеску.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI).

Тобто обов`язок своєчасного нарахування та сплати єдиного внеску Законом №2464-VI покладено на платника такого внеску, а не на контролюючий орган.

Відповідно до положень ч.1 ст.7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній на момент виникнення недоїмки), єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Водночас, абз.2 п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI передбачено, що у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п.5 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI).

Разом з тим, з 01.01.2018 Законом України від 03.10.2017 за №2148-VIII внесено зміни до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI щодо звітного періоду змінивши його з року на квартал.

Таким чином, як до 01.01.2018, так і після, Законом №2464-VI на платника єдиного внеску, який перебуває на загальній системі оподаткування, покладено обов`язок визначення та сплати єдиного внеску не залежно від того, отримано ним дохід у звітному періоді, чи ні.

Пунктом 1 Розділу 1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі - Інструкція №449) встановлено, що дана Інструкція визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів.

Згідно з п.3 Розділу ІІІ Інструкції № 449, для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, єдиний внесок встановлюється відповідно до Закону в розмірі 22 відсотків на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У 2017 році мінімальний страховий внесок складав 704,00 грн., що становить 22% від мінімальної заробітної плати (3200), у 2018 році - 819,06 грн. (22% від 3723), а у 2019 році - 918,06 грн. (22% від 4173).

Відповідно до абз. 3 ч.8 ст.9 Закону №2464-VI (в редакції, чинній до на момент виникнення недоїмки), платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Згідно з абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI (в редакції, чинній після 01.01.2018), платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Частиною дванадцятою статті 9 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відтак, платник єдиного внеску, який перебуває на загальній системі оподаткування, у 2017 році має обов`язок зі сплати єдиного внеску в сумі 8448,00 грн. (704х12) з терміном сплати до 09.02.2018; у 2018 році - 9828,72 грн., яка сплачується щоквартально по 2457,18 грн. (819,06х3) з терміном сплати до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок, а у 2019 році - 11016,72 грн., яка сплачується щоквартально по 2754,18 грн. (918,06 х3) з терміном сплати до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. У 2020 році відповідно визначений мінімальний розмір єдиного внеску складає 1039,06 грн.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VI, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень від 01.06.2018 позивачем сплачено ЄСВ за грудень 2017 року в сумі 704,00 грн. (на облік взята з 20.12.2017 року), від 19.04.2018 - сплачено 2457,18 грн. ЄСВ за 1 квартал 2018 року (по 819,06 грн. за кожен місяць 1 кварталу 2018 р.); від 09.07.2018 - сплачено 2457,18 грн. ЄСВ за 2 квартал 2018 року (по 819,06 грн. за кожен місяць 2 кварталу 2018 р.); від 12.10.2018 - сплачено 2457,18 грн. ЄСВ за 3 квартал 2018 року (по 819,06 грн. за кожен місяць 3 кварталу2018 р.); від 18.01.2019 - сплачено 2457,18 грн. ЄСВ за 4 квартал 2018 року (по 819,06 грн. за кожен місяць 4 кварталу 2018 р.).

02.05.2019 позивачем до відповідача подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік та звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за формою № Д5 (річна). На підставі зазначених документів, відповідно до квитанції № 68 АТ «Ощадбанк» від 26.04.2019 ОСОБА_1 доплачено суму ЄСВ за 2018 рік в розмірі 997,31 грн.

Відповідно до платіжних доручень від 17.04.2019 позивачем сплачено 2754,18 грн. ЄСВ за 1 квартал 2019 року (по 918,06 грн. за кожен місяць 1 кварталу 2019 р.); від 17.07.2019 - сплачено 2754,18 грн. ЄСВ за 2 квартал 2019 року (по 918,06 грн. за кожен місяць 2 кварталу 2019 р.). Відповідно до квитанцій АТ «Ощадбанк» від 18.10.2019 - сплачено 2754,18 грн. ЄСВ за 3 квартал 2019 року (по 918,06 грн. за кожен місяць 3 кварталу 2019 р.); від 17.01.2020 - сплачено 2754,18 грн. ЄСВ за 4 квартал 2019 року (по 918,06 грн. за кожен місяць 4 кварталу 2019 р.).

05.06.2020 позивачем до відповідача подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік та звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за формою № Д5 (річна). На підставі зазначених документів, відповідно до квитанції № 32 АТ «Ощадбанк» від 23.07.2020 ОСОБА_1 доплачено суму ЄСВ за 2019 рік в розмірі 498,01 грн.

Законом України від 17.03.2020 № 533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 533), було внесено зміни до Закону № 2464, зокрема розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 доповнено п. 910, яким передбачається звільнення осіб, які провадять незалежну професійну діяльність від сплати ЄСВ за себе з 1 по 31 березня 2020 року та з 1 по 30 квітня 2020 року.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 внесено зміни, зокрема, до п. 910 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, якими передбачається продовження термінів звільнення осіб, які провадять незалежну професійну діяльність від сплати ЄСВ за себе з 1 по 31 травня 2020 року.

Платіжними дорученнями від 16.04.2020 та від 10.07.2020 позивачем сплачено 2078,12 грн. ЄСВ за 1 квартал 2020 року (за січень-лютий 2020 по 1039,06 грн.) та 1039,06 грн. за 2 квартал 2020 року (за червень 2020 року).

Враховуючи викладене вище, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017, 2018, 2019 роки, а також за два квартали 2020 року, в повному обсязі.

У відзиві на позов відповідачем зазначено, що за 2018 рік позивач декларувала суму нарахованого єдиного внеску 12989,90 грн., а сплатила 8075,54 грн. Отже, за 2018 рік виникла заборгованість в сумі 4914,36 грн., що переходить у наступні податкові періоди.

Разом з тим, у матеріалах справи наявна податкова декларація про майновий стан і доходи позивача за 2018 рік (тип декларації - звітна), що подана до податкового органу та прийнята останнім 02.05.2020.

Судом встановлено, що така декларація подана ОСОБА_1 як фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, у встановленому Законом України №2148-VIII порядку та строки.

Відповідно до цієї декларації позивачем сплачено в повному обсязі належні суми ЄСВ.

За наведених обставин, суд не погоджується з доводами відповідача про те, що звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (тип - ліквідаційна) від 17.07.2018 є належною звітністю для нарахування позивачу недоїмки по сплаті ЄСВ.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.21.1.1 п.21.1 ст.21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, оскаржувана вимога №Ф-260531-50 від 07.07.2020 сформована контролюючим органом неправомірно.

Разом з тим, щодо заявлених позовних вимог позивача про скасування нарахування боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 3334,25 грн. та зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області здійснити коригування особового рахунку фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) шляхом виключення з особового рахунку платника податків недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 3 334,25 грн., суд зазначає наступне.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З 10.06.2016 набув чинності Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України №422 від 07.04.2016 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (далі - Порядок №422).

Інтегрованою карткою платника (далі ІКП) є форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами (п.2 розділу І Порядку №422).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №422 передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення (п.п.4 п.2 розділу ІІІ Порядку №422).

Отже, оскільки нарахування, збільшення або зменшення сум податкових зобов`язань платника податків, його податкового боргу, розрахунки з бюджетом здійснюються в інтегрованій картці платника податків, суд дійшов висновку про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.02.2019 по справі №805/4374/15-а.

Саме такий спосіб захисту порушених прав та інтересів платника податків визнав обґрунтованим Верховний Суд у постанові від 13.02.2018 по справі №816/2042/16. У наведеній справі обставини справи є відмінними від розглядуваної, проте саме такий спосіб захисту та відновлення порушеного права, з метою відображення в інтегрованих картах фактичного стану розрахунків з бюджетом, було обрано Верховним Судом.

Отже, оскільки під час розгляду справи встановлено протиправність оспорюваної вимоги, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав про зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та досліджених по справі письмових доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, 33023, ) про визнання протиправною та скасування вимоги, скасування боргу - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області про сплату боргу №Ф-260531-50 від 07 липня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків - ОСОБА_1 , шляхом виключення з інтегрованої картки нарахувань по заборгованості - недоїмці по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2018 рік в сумі 3334,25 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, 33023, ) судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 29 жовтня 2020 року.

Суддя В.В. Щербаков