Справа № 640/950/20
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Київ №640/950/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністра-тивну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсій-ного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача сфор-мувати і надати позивачу оригінал подання до Управління ДКС України в Шевченківському районі м. Києва про повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страху-вання з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 13446,70 грн., сплаченого згідно з квитанцією від 03.12.2019 №28.

Позов обґрунтовано тим, що позивач звільнений від сплати збору згідно з п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", як особа, яка придбала житло вперше, тому помилково сплачений збір підлягає поверненню.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові з тих підстав, що надані позивачем докази беззаперечно не свідчать про придбання житла вперше.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що адвокат Кабанець Л.В. в інтересах позивача звернулась до відповідача із заявою від 13.12.2019, в якій просила сформувати та надати заявнику оригінал подання до Управління ДКС України в Шевченківському районі м. Києва про повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 13446 грн., сплаченого згідно з квитанцією від 03.12.2019 №28.

Листом від 27.12.2019 №311647/08 ГУ ПФУ в м. Києві відмовив у задоволенні заяви з огляду на неможливість встановлення відсутності інших правочинів щодо придбання житла. Рекомендовано звернутись до суду.

Спірні правовідносини виникли у сфері справляння збору на обов`язкове державне пенсійне страхування і стосуються повернення позивачу сплаченого ним збору.

Згідно з п. 9 ст. 1 Закону України від 26.06.1997 №400/97-ВР "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страху-вання є: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком <…> громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсій-не страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок №1740).

Згідно з п. 15-1 Порядку №1740 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-прода-жу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком <…> громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Як вбачається з наявної у справі засвідченої копії договору купівлі-продажу квартири від 03.12.2019, нотаріально посвідченого і зареєстрованого в реєстрі за №2782, позивачем придбано у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Факт сплати позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 13446,70 грн. (1% від операції купівлі-продажу нерухомого майна) не заперечується відпові-дачем і підтверджується копією квитанції від 03.12.2019 №28.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру за-борон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.12.2019 №192740871, окрім вищевказаної квартири, відсутні інші відомості про придбання позива-чем житла, що дає суду підстави для висновку про придбання цієї квартири вперше.

Відповідач не надав доказів, які б спростували вказані твердження позивача і надані ним докази.

Беручи до уваги доводи позивача, які підтверджені належними доказами і не були спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про те, що позивач вперше придбав житло, тому на підставі п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне стра-хування" і п. 15-1 Порядку №1740 був звільненим від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

На час придбавання позивачем житла і звернення до відповідача із заявою чинне на-ціональне законодавство не визначало механізму звільнення від сплати збору на обов`язкове державне страхування з операцій придбання громадянами житла вперше. Відсутність такого механізму не може бути перешкодою для реалізації громадянами своїх прав, свобод чи інте-ресів. У контексті фактичних обставин цієї справи, законодавство передбачає можливість повернення помилково або надміру сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платники збору, визначені пунктами 5-7, 9 і 10 ст. 1 цього Закону, збір на обо-в`язкове державне пенсійне страхування сплачують на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до загального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету" контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 "Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухо-мого майна" покладений на Пенсійний фонд України.

Пунктом 3 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів (абз. 1).

Згідно з п. 5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету <…> (абз. 1).

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (абз. 2).

Положеннями п. 10 Порядку №787 передбачено, що заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надхо-джень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зара-хованих до бюджету коштів. У разі відсутності такого нормативно-правового акта платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів.

Отже, як вбачається, повернення помилково або надміру сплаченого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється з відповідного рахунку за надхо-дженням відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" за поданням відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, що контролює надходження цього збору до бюджету. При цьому дії щодо надсилання (подання) такого подання до відповідного органу Казначейства вчиняються позивачем самостійно.

Враховуючи, що позивач був звільненим від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при придбанні житла, але фактично сплатив цей збір, суд дійшов висновку про те, що така сплата здійснена ним помилково, а тому сплачені кошти підля-гають поверненню позивачу за поданням відповідача. За цих обставин відмова відповідача, зазначена у листі від 27.12.2019 №311647/08, є протиправною.

З метою захисту і поновлення порушеного права позивача на повернення помилково сплаченого збору та з огляду на наявність правових і фактичних підстав для формування відповідачем і надання позивачу подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 13446,70 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої вимоги і наявність підстав для її задоволення.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд зауважує, що, на час вирішення справи, до Порядку №1740 внесені зміни, які не поширюються на спірні правовідносини, оскільки останні виникли до внесення таких змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на наступне.

14 лютого 2020р. представник позивача адвоката Кабанець Л.В. подала клопотання про приєднання доказів, зокрема документів на підтвердження надання нею правової допо-моги позивачу у справі. До суду надано також докази надсилання примірника клопотання на адресу відповідача.

16 квітня 2020р. відповідач подав заперечення на вказане клопотання, в якому зазна-чає про відсутність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано достатніх та детальних доказів на підтвердження понесення таких витрат. Докази надіслання цих заперечень позивачу наявні у справі.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомо-гою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2).

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на вико-нання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та викона-них робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє кло-потання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповід-но до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягу-вання розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відпо-відно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з висновком Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 №826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання право-вої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з висновком Верховного Суду у постанові від 16.04.2020 №727/4597/19 аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Позивач заявив про стягнення з відповідача судових витрат, на підтвердження чого надав:

1) квитанції про сплату судового збору від 13.01.2020 №23850385 на суму 800 грн. та від 13.01.2020 №23852011 на суму 40,80 грн.;

2) копію договору від 10.12.2019 №56/19 про надання правової допомоги, укладеного між позивачем (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Емірейз" в особі керуючого партнера Кабанець Л.В. (Об`єднання), згідно з п. 1.1 якого за дорученням Клієнта Об`єднання зобов`я-зується надати правову допомогу Клієнту при повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за Договором купівлі продажу, а Клієнт зобов`язується оплатити її.;

3) копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 10.12.2019, згідно з п. 1 якої сума винагороди, яку Клієнт зобов`язується сплатити Об`єд-нанню за надання правової допомоги (гонорар), становить 4000 грн.; згідно з п. 3 - оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х робочих днів з дати підписання сторонами акту здачі-приймання робіт (послуг), яким підтверджується факт надання Об`єднанням правової допомоги Клієнту;

4) детальний опис робіт, виконаних адвокатом Кабанець Л.В. , згідно з яким адвокат надав Клієнту наступні правові послуги:

- 10.12.2019, 12.12.2019, 13.12.2019 - зустріч з Клієнтом, консультація Клієнта та узго-дження правової позиції (20 хв.); збір доказів: отримання Інформаційної довідки з Держав-ного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №157740480 від 12.12.2019 (10 хв.); підготовка та направлення заяви до ГУ ПФУ в м. Києві про надання оригіналу подання до Управління ДКСУ у Шевченківському районі м. Києва про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу квартири від 03.12.2019 у розмірі 13446,70 грн. згідно з квитанцією №28 від 03.12.2019 (2 год.); витра-чений час - 2 год. 30 хв.;

- 13.01.2020 - аналіз наданої відповіді ГУ ПФУ в м. Києві; підготовка позовної заяви (4 год.) та клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (30 хв.), подача даних документів до Окружного адміністративного суду міста Києва; витрачений час - 4 год. 30 хв.

Всього витрачений час - 7 год.

5) виписку по рахунку від 10.02.2020, згідно з якою ОСОБА_1 на рахунок Об`єднання перераховано кошти в сумі 4000 грн., що підтверджується також наданою до суду копією квитанції від 10.02.2020;

6) копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 08.10.2015 Серія КС №5454/10, копія ордеру від 13.01.2019 серія КС №653860 про надання правової допомоги позивачу адвокатом Кабанець Л.В. , що виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 10.12.2019 №56/19.

У запереченнях на клопотання відповідач зазначив, що для підтвердження та обґрун-тування розміру таких витрат необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності як самозайнятої особи шляхом ведення Книги обліку доходів та витрат, затверджених наказом Міндоходів від 16.09.2013 №481.

Однак наведені доводи суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відпо-відною стороною у справі, натомість облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору у справі. Наведений висновок у повній мірі узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постановах від 06.11.2019 у справі №826/13271/16 та від 02.10.2019 у справі №815/1479/18.

Також відповідач зазначив, що згідно детального опису виконаних адвокатом робіт одними з виконаних робіт є подача заяви до ГУ ПФУ в м. Києві та документів до Окружного адміністративного суду міста Києва, натомість такий вид наданих послуг, на думку представ-ника відповідача, не є правовою допомогою в розумінні Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", тому витрати на здійснення вказаних робіт не можуть бути відшкодованими у якості витрат на правничу допомогу.

Судом встановлено, що у детальному описі робіт зазначено направлення заяви до ГУ ПФУ в м. Києві про надання оригіналу подання до Управління ДКСУ у Шевченківському районі м. Києва про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу квартири від 03.12.2019, а також подачу документів до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Водночас, названі дії в детальному описі не відображені як окремий вид наданої адво-катом правової допомоги, а зазначено в комплексі з фактично наданими в рамках адвокат-ської діяльності послугами з представництва інтересів позивача, передбаченими Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". При цьому, витрачений адвокатом час на вчинення такої дії, як подача документів до Окружного адміністративного суду міста Києва, не включено до загального витраченого часу у п. 2 детального опису.

Інших суттєвих заперечень з приводу заявлених до стягнення позивачем витрат на правову допомогу у цій справі відповідачем не зазначено; клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідачем не заявлялось.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн. і судовий збір у сумі 840,80 грн. є документально під-твердженими, пов`язаними з розглядом справи, співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, тому з огляду на задоволення позову та згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 94, 139, 241-246, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити позов ОСОБА_1 повністю.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати і надати ОСОБА_1 подання до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 13446,70 грн. (тринадцять тисяч чотириста сорок шість гривень 70 коп.).

3. Стягнути з бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати у загальному розмірі 4840,80 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок гривень 80 копійок), у тому числі:

- 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) витрат по сплаті судового збору;

- 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві;

04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко