Справа № 826/8176/17
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8176/17 Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної і молочної промисловості "УкрНДІм`ясомолпром" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної і молочної промисловості "УкрНДІм`ясомолпром" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український науково - дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної і молочної промисловості «УкрНДІм`ясомолпром» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 31 361,98 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували атестацію наукових працівників. Крім того, у матеріалах справі відсутні докази державної атестації Українського державного інституту про проектуванню підприємств м`ясної та молочної промисловості «УкрНДІм`ясомолпром». Фактично відповідач так і не отримав Свідоцтва про атестацію установи і не є науковою установою.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Український науково - дослідний проектно - вишукувальний інститут підприємства м`ясної та молочної продукції «УкрНДІм`ясомолпром» має заборгованість по виплаті різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» колишнім науковим працівникам установи та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за період березень 2017 року - червень 2017 року у розмірі 31361,98 грн.

Сума заборгованості в добровільному порядку відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим позивач просить стягнути зазначену заборгованість у судому порядку на підставі норм Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 №372.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами даного Закону у разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом №1788-XII.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до вимог статті 27 та з урахуванням вимог статті 28 Закону №1058-IV.

Закон №1058-ІV набрав чинності з 01.01.2004 року. До цього, діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, передбачений нормами Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року №400/97-ВР (надалі - Закон №400/97-ВР).

Пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону №1788-XII встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №1788-XII за списком №1 та списком №2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов`язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 01.01.2004, не пов`язаний з датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Зазначений висновок кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 25.09.2012 у справі №21-251а12 та правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20.02.2019 у справі №809/602/17, від 28.02.2019 у справі №808/329/17, від 12.03.2019 у справі №809/602/17.

Відповідно до статті 1 Закону №400/97-ВР, платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, а відповідно до статті 2 об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з абзацами 1-2 підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (надалі - Інструкція), платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Пунктом 6.1 Інструкції (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5 Інструкції визначено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

За змістом пункту 6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

З наведеного можна зробити висновок, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на орган Пенсійного фонду України, підприємства зобов`язані здійснювати відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених органом Пенсійного фонду України, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, які надсилаються страхувальнику.

Судом встановлено, що з моменту заснування (10.06.1944 року) по теперішній час (20.07.2017 року) назва відповідача неодноразово змінювалась, зокрема:

- згідно розпорядження Ради народних комісарів СРСР від 10.06.1944 року №12528 було створено - Українську філію «Дніпром`ясомолпрому»;

- розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 28.11.1948 року №17783-Р Українську філію «Дніпром`ясомолпрому» перейменовано в Українську Республіканську контору «Укрм`ясомопроект»;

- постановою Ради Міністрів УРСР від 24.06.1958 року №815 Українську Республіканську контору «Укрм`ясомопроект» перейменовано в Український державний інститут про проектуванню підприємств м`ясної та молочної промисловості «Укрдіпром`ясомолпром»;

- наказом Держагропрому СРС від 18.12.1986 року №763 відповідача перейменовано в Український державний інститут про проектуванню підприємств м`ясної та молочної промисловості в південно-західних районах СРСР «Південзахідпром`ясомолпром;

- наказом Дерхарчопрому України від 09.01.1992 року №3 Український державний інститут про проектуванню підприємств м`ясної та молочної промисловості в південно-західних районах СРСР «Південзахідпром`ясомолпром перейменовано в Український державний інститут про проектуванню підприємств м`ясної та молочної промисловості «Укрдіпром`ясомолпром;

- наказом Міністерства аграрної політики України від 31.05.2002 року №149 Український державний інститут про проектуванню підприємств м`ясної та молочної промисловості «Укрдіпром`ясомолпром перейменовано в Український державний науково - дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної та молочної промисловості «УкрНДІм`ясомолпром»;

- наказом Міністерства аграрної політики України від 17.12.2004 року №467 Український державний науково - дослідний проектно - вишукувальний інститут підприємств м`ясної та молочної промисловості «УкрНДІм`ясомолпром» перейменовано в Закрите акціонерне товариство «Український державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної та молочної промисловості «УкрНДІм`ясомолпром», а потім в Приватне акціонере товариства «Український державний науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної та молочної промисловості «УкрНДІм`ясомолпром»;

- Приватне акціонере товариства «Український державний науково - дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної та молочної промисловості «УкрНДІм`ясомолпром» перейменовано в Товариство з обмеженою відповідальністю Український державний науково - дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної та молочної промисловості «УкрНДІм`ясомолпром».

Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що пенсіонери, щодо яких пенсійний фонд звернувся до суду з позовом про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, працювали в Українському державному науково - дослідному проектно-вишукувальному інституті підприємств м`ясної та молочної промисловості «УкрНДІм`ясомолпром».

Обов`язок відшкодування різниці пенсії розповсюджується на всі підприємства установи та організації не бюджетної форми власності, які здійснюють у своїй діяльності науково технічну, науково організаційну діяльність займаються конкретною розробкою і організацією розробок санітарно - технічних і енергетичних частин проектів підприємств медичної та мікробіологічної промисловості, а також дослідно - промислових установок.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача обов`язку щодо відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії обчисленої із солідарної системи.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції зроблені помилкові висновки про роботу зазначених в розрахунках працівників на науковій посаді спростовуються матеріалами справи.

Колегія судів зазначає, що у матеріалах справи наявні довідки, видані відповідачем, у яких зазначено, що особи ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ), які зазначені у повідомленнях про суму витрат на фінансування різниці між сумами пенсій, займались науково - технічною діяльністю.

Докази відкликання відповідачем вказаних довідок у матеріалах справи відсутні.

Також, як правильно зазначив суд першої інстанції, у матеріалах справі відсутні докази звернення відповідача до правоохоронних органів з відповідною заявою про видачу підробленого документу на підставі якого призначено пенсію (довідки).

Крім того, у матеріалах справи наявна копія трудової книжки ОСОБА_8 , в якій зазначено, що з 03.02.1997 року вказану особу прийнято на посаду наукового співробітника.

Посада, яку обіймав ОСОБА_8 відповідає посадам наукових працівників, передбачених статтею 31 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

У апеляційній скарзі апелянт зазначив, що з особами ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у нього не було трудових відносин.

Колегія суддів вважає необґрунтованими вказані доводи апелянта, оскільки в матеріалах справи наявна довідка від 14.05.2003 року № 132, видана ОСОБА_6 , в якій зазначено, що вона працювала в інституті «Укрдіпром`ясомолпром» керівником групи відділу комплектації обладнання. Група під керівництвом ОСОБА_6 займалась узгодженням науково-технічної документації по впровадженню та випуску хімічного обладнання для нових підприємств м`ясо-молочної промисловості України (а.с. 61).

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка від 27.11.2003 року, в якій зазначено, що ОСОБА_11 працював в інституті «Укрдіпром`ясомолпром» керівником групи Полтавського комплексного проектного відділу, начальником Полтавського комплексного проектного відділу та головним інженером проектів Полтавського комплексного проектного відділу та Полтавської філії, та займався науково-технічною діяльністю.

ОСОБА_9 отримує пенсію по втраті годувальника ОСОБА_11 , що підтверджується наявним у матеріалах справи розпорядженням (а.с. 54).

Також у матеріалах справи наявна копія трудової книжки ОСОБА_12 , в якій наявний запис про те, що з 03.08.1962 року прийнято на посаду молодшого наукового співробітника. Зазначена посада відповідає посадам наукових працівників, передбачених статтею 31 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

Як зазначив, позивач, відомості щодо ОСОБА_13 були виключені з повідомлень про суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії з солідарної системи, обчисленої згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції правильно зазначив, що повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та розміром пенсії, призначеної відповідно до інших законів України за березень-червень 2017 року, які були надіслані відповідачу останнім, у судовому порядку оскаржено не було.

Доводи апелянта про те, що ТОВ "Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної і молочної промисловості "УкрНДІм`ясомолпром" не проходило державну атестацію для наукових установ, а тому не було включене до Державного реєстру наукових установ та не має статусу наукової установи, а тому, на його думку, вказані норми щодо виплати різниці пенсій науковим працівникам на нього не розповсюджуються колегія суддів вважає необгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» право на призначення пенсії відповідно до цього Закону поширюється на всіх осіб, які вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом та мають стаж наукової роботи, передбачений частиною другою цієї статті. Призначення пенсій таким працівникам здійснюється відповідно до частин третьої - сьомої цієї статті з дня звернення за призначенням пенсії та за умови звільнення з посади наукового (науково-педагогічного) працівника, за винятком осіб, які працюють за строковим трудовим договором (контрактом), що укладений після досягнення пенсійного віку.

Згідно з положеннями пункту 2 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року за № 372, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Пунктом 4 цього ж Порядку передбачено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону № 1977-ХІІ, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення (пункт 5 Порядку фінансування).

Отже, у випадках, коли відбувається перетворення в процесі приватизації державного підприємства у закрите акціонерне товариство, до правонаступника переходять права і обов`язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов`язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 813/1470/15.

Відповідно до пункту 8 Порядку №372 у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Згідно зі статтею 23 Закону №1058-ІV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Крім того, судом першої інстанції встановлено наявність постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі № 826/12831/17 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ТОВ «Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємства м`ясної та молочної продукції «Укрндім`ясомолпром», третя особа: Інститут продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України про стягнення заборгованості.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, судом встановлено обставини наявності у відповідача обов`язку на покриття суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Апеляційна скарга відповідача не містить обґрунтованих доводів, які б спростовували зазначені висновки суду першої інстанції.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної і молочної промисловості "УкрНДІм`ясомолпром"- залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І.В. Федотов

А.Ю. Коротких