Справа № 442/2444/20
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 442/2444/20 пров. № А/857/10526/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Іщук Л.П.,

за участі секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представника відповідача Мацюпи А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2020 року (рішення ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження м. Дрогобич, судом під головуванням судді Хомик А.П., дату складення повного тексту рішення суду не зазначено) у справі № 442/2444/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: начальник Стрийського МВ ДВС Іванів Андрій Олегович, заступник начальника Стрийського МВ ДВС Мацюпа Андрій Адамович, Покос Віра Петрівна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, якою просив:

визнати протиправною дії та бездіяльність державного виконавця заступника начальника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпи Андрія Адамовича, щодо нього як боржника в частині видання вимоги державного виконавця від 18.03.2020, спрямованої на порушення режиму карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України №211, від 11.03.2020, нездійснення належного повідомлення його як боржника про відповідну вимогу та подальше завідомо безпідставне умисне ініціювання притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 188-13 КУпАП за ненадання декларації про доходи та майно до 25.03.2020 на вимогу державного виконавця від 18.03.2020;

скасувати як незаконну необґрунтовану та невмотивовану постанову начальника Стрийського МВ ДВС Іваніва Андрія Олеговича від 26 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ст. 188-13 КУпАП, за ненадання декларації про доходи та майно до 25.03.2020 на вимогу державного виконавця від 18.03.2020 року;

закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-13 КУпАП щодо нього за не надання декларації про доходи та майно до 25.03.2020 на вимогу державного виконавця від 18.03.2020.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії та бездіяльність заступника начальника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпи Андрія Адамовича, щодо ОСОБА_1 як боржника в частині видання вимоги державного виконавця від 18.03.2020 про надання в строк до 25.03.2020 декларації про доходи.

Скасовано постанову, складену начальником Стрийського міськрайонного ВДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Іванів Андрієм Олеговичем про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-13 КУпАП щодо ОСОБА_1 , закривши провадження у справі.

Судовий збір в розмірі 840,80 грн. стягнуто з Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) у його користь за рахунок бюджетних асигнувань.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Стрийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати заходів передбачених цим Законом, тому державним виконавцем впродовж 2017-2018 років вживалися заходи, зокрема виносилися вимоги щодо позивача про надання ним відомостей та документів про місце проживання боржника, про сплати боргу, про місце праці, про отримання доходів. Крім того, вказує, що згідно сайту Укрпошти рекомендовані відправлення №451 від 19.03.2020, №443 від 19.03.2020 були вручені позивачу 28.03.2020 року, що спростовує твердження боржника про їх отримання 17.04.2020 року.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Третя особа - ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила задоволити апеляційну скаргу, а рішення суду скасувати.

Позивач, треті особи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання повідомлень на електронні пошти зазначених учасників справи та на номер телефону, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили, третя особа ОСОБА_2 подала клопотання щодо неможливості прибути в судове засідання через погіршення стану здоров`я. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 26 березня 2020 начальником Стрийського міськрайонного ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів) Іванів Андрієм Олеговичем, розглянуто протокол від 26.03.2020 №25780960 і додані до нього матеріали акти державного виконавця від 26.03.2020, протокол про адміністративне правопорушення №25780960 від 26.03.2020, виклик боржника та вимогу боржнику від 18.03.2020, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 .

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 на вимогу державного виконавця від 18.03.2020 не надав декларацію про доходи та майно в строк до 25.03.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-13 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в сумі 1700 грн. Постанова набрала чинності з 06.04.2020 (а.с.9).

Як встановлено судом, 18.03.2020 заступником начальника відділу Мацюпою А.А. було складено вимогу №1372 про зобов`язання ОСОБА_1 надати в строк до 25.03.2020, зокрема декларацію про доходи та інформацію про місце праці, на підтвердження чого надати довідку з місця праці (а.с.11).

Позивачем долучено поштовий конверт, адресований йому Стрийським міськрайонним відділом ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Львів) за № відправлення 133, який згідно даних Укрпошти від 23.04.2020 позивач отримав 17.04.2020, як і всі інші відправлення (а.с.7).

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час розгляду судом даної адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про те що позивачем скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-13 КУпАП, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю шляхом скасування спірної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Як встановлено судом, у Стрийському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-123/09, виданого 23.10.2009 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/3 част. всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.10.2009 року і до досягнення ним повноліття.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону №1404-VIII).

Законом "Про виконавче провадження" не встановлено конкретних випадків, у яких складається вимога державного виконавця як така. Але із норм закону в їх комплексі вбачається, що у державного виконавця є велика кількість прав (ст. 18) необхідних для належного забезпечення примусового виконання рішень, для реалізації яких він складає вимоги.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Пунктом 6, 9, 12 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5, передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії.

У вимозі, дорученні, запиті виконавця обов`язково зазначаються:

найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця;

дата відкриття та номер виконавчого провадження;

реквізити виконавчого документа;

строк виконання;

наслідки невиконання.

Таким чином, вимога державного виконавця є окремою формою вчинення державним виконавцем своїх процесуальних повноважень у виконавчому провадженні, вимоги до яких встановлені Законом №1404-VIII та Інструкцією.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Наведені положення Закону №1404-VIII наділяють державного виконавця правом шляхом надсилання боржнику обов`язкової до виконання вимоги державного виконавця витребувати у боржника декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб.

Отже, вимога державного виконавця до боржника, складена державним виконавцем, який здійснює виконавче провадження, на підставах, передбачених ст. 18 Закону №1404-VIII і оформлені у відповідності до вимог п. п. 9, 11, 12 розділу І Інструкції, є правомірним (передбаченими законодавством про виконавче провадження) способами реалізації державним виконавцем права на отримання відомостей про майновий стан (доходи і майно) боржника, а також необхідних для проведення виконавчих дій пояснень, довідок та іншої інформації, в тому числі - конфіденційної.

Судом встановлено, що державним виконавцем неодноразово вимогами випробовувалась у боржника інформація щодо його майнового стану та її документальне підтвердження.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги щодо визнання протиправними дій та бездіяльності заступника начальника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпи Андрія Адамовича, щодо ОСОБА_1 як боржника в частині видання вимоги державного виконавця від 18.03.2020 про надання в строк до 25.03.2020 декларації про доходи, не надав в своєму рішенні правової оцінки правомірності винесення державним виконавцем вказаної вимоги.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимога, складена заступником начальника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпою Андрієм Адамовичем, щодо позивача як боржника винесена правомірно в спосіб та в порядку, передбаченому чинним законодавством, а тому рішення суду в частині визнання протиправними дії та бездіяльності заступника начальника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпи Андрія Адамовича, щодо ОСОБА_1 як боржника в частині видання вимоги державного виконавця від 18.03.2020 про надання в строк до 25.03.2020 декларації про доходи, слід скасувати з прийняттям в цій частині нової постанови, якою в задоволенні позову в цій частині відмовити.

Щодо вимог позивача про визнання протиправною дії та бездіяльності державного виконавця заступника начальника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпи Андрія Адамовича, щодо нього як боржника в частині видання вимоги державного виконавця від 18.03.2020, спрямованої на порушення режиму карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України №211, від 11.03.2020, то колегія суддів вважає вказану вимогу також безпідставною з огляду на наступне.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №215 від 16.03.2020 року, які набули чинності 17.03.2020 року, установлено з 12.03.2020 року по 03 квітня 2020 року на усій території України карантин. Даною постановою введені певні заборони. Однак, слід зазначити, що даною постановою не передбачено заборону щодо вчинення державними виконавцями виконавчих дій (серед яких і винесення вимог), які направлені на фактичне на виконання боржниками рішень суду та пересилання поштової кореспонденції на території України.

Таким чином, твердження позивача, що винесення вимоги державного виконавця спрямована на порушення режиму карантину є безпідставним.

Щодо позовної вимоги про скасування як незаконної, необґрунтованої та невмотивованої постанови начальника Стрийського МВ ДВС Іваніва Андрія Олеговича від 26 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ст. 188-13 КУпАП, за ненадання декларації про доходи та майно до 25.03.2020 на вимогу державного виконавця від 18.03.2020 року, то колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 188-13 КУпАП передбачено, що за невиконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця щодо усунення порушень законодавства про виконавче провадження, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання на вимогу державного виконавця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", чи зазначення у такій декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну відомостей, які зазначаються у декларації, неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також неявка без поважних причин за викликом державного виконавця, приватного виконавця - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми приписують обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За правилами ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В ході розгляду справи судом встановлено, що в порушення вимог зазначеної статті розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувся за його відсутності та за відсутності даних про його належне сповіщення про місце і час розгляду справи.

Також матеріали справи не містять доказів своєчасного отримання позивачем обумовленої вимоги державного виконавця про необхідність подання декларації про доходи та майно.

Відтак, відповідачем не доведено належними у справі доказами складу адміністративного правопорушення пов`язаного з неподанням позивачем у встановлені строки державному виконавцю декларації про доходи та майно.

Поряд із зазначеним з матеріалів справи вбачається, що постанова про накладення адміністративного стягнення була складена у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, обставини щодо неповідомлення позивача про місце і час розгляду справи, неотримання позивачем вимоги державного виконавця від 18.03.2020 року підтверджується долученим поштовим конвертом, адресований позивачу Стрийським міськрайонним відділом ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) за № відправлення 133, який згідно даних Укрпошти від 23.04.2020 позивач отримав 17.04.2020, як і всі інші відправлення (а.с.7).

Натомість, відповідачем не подано суду жодних доказів своєчасного отримання позивачем названої вимоги та належного повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що у свою чергу є порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

Таким чином, позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, а тому і не був обізнаний про вказані обставини, що істотно впливає на фактичну можливість особи реалізувати передбачені ст.268 КУпАП права з метою всебічного з`ясування обставин справи.

Як наслідок приведені обставини справи є підставою для скасування оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дана правова позиція узгоджується з правовою позицією, висловленою в постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №288/683/17 (№К/9901/42890/18), від 03 квітня 2019 року у справі №712/1054/15-а (№К/9901/5953/18).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо скасування постанови начальника Стрийського МВ ДВС Іваніва Андрія Олеговича від 26 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ст. 188-13 КУпАП, за ненадання декларації про доходи та майно до 25.03.2020 на вимогу державного виконавця від 18.03.2020 року та закриття справи про адміністративне правопорушення. А тому в цій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення в частині визнання протиправними дії та бездіяльності заступника начальника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпи Андрія Адамовича, щодо ОСОБА_1 як боржника в частині видання вимоги державного виконавця від 18.03.2020 про надання в строк до 25.03.2020 декларації про доходи, та ухвалення в цій частині постанови, якою в задоволенні позову в цій частині відмовити, з наведених вище підстав. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 272, ст. 287, ст. 308, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2020 року у справі № 442/2444/20 скасувати в частині визнання протиправними дії та бездіяльності заступника начальника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпи Андрія Адамовича, щодо ОСОБА_1 як боржника в частині видання вимоги державного виконавця від 18.03.2020 про надання в строк до 25.03.2020 декларації про доходи, ухвалити в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову в цій частині відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Л. П. Іщук
Повне судове рішення складено 29 жовтня 2020 року.