Справа № 640/11983/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року м. Київ № 640/11983/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

третя особа Державне підприємство «Електронмаш»

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі також - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Електронмаш», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії відповідно до середньомісячної зарплатні по Україні за індивідуальним коефіцієнтом зарплатні 5,2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в жовтні 1994 року він пішов на пенсію за віком з посади начальника конструкторського бюро СКБ з середньою місячною зарплатою за 10 місяців 1994 року у розмірі 5 млн. 90 тис. купоно-карбованців. Зауважує, що за довідкою про заробітну плату, видану позивачу ДП «Електронмаш» зарплатня в березні 1996 року склала 14 млн. 91 тис. 366 купоно-карбованців, а за збереженою комп`ютерною роздруківкою, в березні 1996 року зарплатня складає 24 068 988 купоно-карбованців. Вказує, що при визначенні індивідуального коефіцієнту зарплатні позивача використовували менше 50% його зарплатні відповідно до власного розрахунку, що складає 2, 00197 за розрахунком УПФ України у Святошинському районі м. Києва. А середньомісячна зарплатня розміром 2 397,96 грн. не відповідає навіть середньомісячній зарплатні рядового інженера, а не начальника конструкторського бюро СКБ. Вважає, що за 28 місяців він недоотримав більше 500 000 грн. з вини Директора ДП «Електронмаш» та посадових осіб управління пенсійного фонду України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем через канцелярію суду 30.08.2019 року подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є правомірними, оскільки Управління діяло в межах своєї компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки, підприємством, де працював позивач, було надано уточнюючу довідку від 24.06.2014 року №1835, яка видана на підставі даних книги особових рахунків по нарахуванню заробітної плати. Відповідно до вищевказаного акту, пенсійну справу було приведено у відповідність до норм чинного законодавства. Також відповідач зазначає, що позивач самостійно нарахував суми пенсії (надбавки).

Віт третьої особи Державне підприємство «Електронмаш» через канцелярію суду 03.09.2019 року надано письмові пояснення, в яких зауважено, що особисті розрахунки позивача нічим не підтвердженні, ґрунтуються лише на його твердженнях та не знаходять свого відображення в бухгалтерських документах. В додатках до письмових пояснень надано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві.

Згідно супровідного листа Прокуратури Святошинського району міста Києві від 10.02.2012 року №3349с/11, позивач звернувся до прокуратури щодо внесення неповних даних до довідки про розмір заробітної плати працівника за місцем його роботи у ДНВП «Електронмаш» та щодо ознайомлення заявника із матеріалами первинного розрахунку його заробітної плати.

Відповідно листа Державне науково-виробниче підприємство «Електронмаш», до Пенсійного фонду у Святошинському районі м. Києва бухгалтерія підприємства просить раніше видану довідку в 2004 році за період з 01.11.1992 року по 31.12.1994 року ОСОБА_1 вважати недійсною, а для перерахунку пенсії за основу прийняти нову довідку №1835 від 08.09.2010 року, з наданими поясненнями розбіжностей між довідками в 2004 році і новою довідкою, виданою в 2010 році.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва від 29.09.2014 року №519/08/-К-458: на доручення Прокуратури Святошинського району м. Києва спеціалістом управління було проведено зустрічну перевірку довідки про заробітну плату від 01.03.2003 року №1835 за період з листопада 1992 року по жовтень 1994 року, видану ВАТ «Електронмаш», про що складено акт від 24.06.2014 року №273. В ході перевірки встановлено відхилення та недостовірну інформацію про суми заробітної плати відображених у довідці про заробітну плату від 01.03.2003 року №1835 за період з листопада 1992 року по жовтень 1994 року. Підприємством було надано уточнюючу довідку від 24.06.2014 року №1835, яка видана на підставі даних книги особових рахунків по нарахуванню заробітної плати.

Відповідно до вищевказаного акту пенсійну справу позивача було приведено у відповідність до норм чинного законодавства. При цьому, розмір пенсії обчислено із заробітної плати за період з 01.11.1992 року по 31.10.1994 року (24 місяці). Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 2,00179. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розраховувався із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2007 рік - 1 197,91 грн. і становить 2 397,96 (1197,91х2,00179). Загальний розмір пенсії позивача становить 2 036,27 грн.

Судом досліджено довідки Державного підприємства «Електронмаш»: №300 від 20.08.2019 року стосовно зазначеної заробітної плати позивача з січня 1986 року по грудень 1990 року; №299 від 20.08.2019 року стосовно зазначеної заробітної плати позивача з січня 1991 року по листопад 1994 року; №298 від 20.08.2019 року стосовно зазначеної заробітної плати позивача з липня 1995 року по липень 1996 року, виданих на підставі книг особових рахунків по нарахуванню.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також - Закон №1058).

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.

Заробітна плата для обчислення пенсії визначалася за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз? + Кз? + Кз? + ... + Кз?); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою:

Д

Зд = --- х 100%, де:

Т

Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці (частина друга статті 40 Закону №1058).

Згідно статті 40 Закон №1058 (в редакцій чинній станом на 01.10.2017року) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз? + Кз? + Кз? + ... + Кз?); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати; Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою:

Д

Зд = --- х 100%, де:

Т

Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці (частина друга статті 40 Закону №1058, в редакції чинній на 01.10.2017 року).

У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою працівників, зайнятих у галузях економіки України, відповідного року (кварталу).

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що коефіцієнт заробітної плати враховується при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії, при цьому, при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії враховується вся заробітна плата, у тому числі і та, яку пенсіонер отримував після призначення пенсії, а відповідно, заробітна плата, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії.

Як висновується з матеріалів справи, розмір заробітної плати позивача обчислено із заробітної плати за період з 01.11.1992 року по 31.10.1994 року (24 місяці). Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 2,00179. Середньомісячний заробіток розрахувався із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік - 1 197,91 грн. і становить 2 397,96 грн. (1197,91 грн.*2,00179). Страховий стаж, який було обчислено на підставі наданих позивачем документів, що знаходиться в пенсійній справі становить 48 років 6 місяців. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності становив 0,65475.

Відомостей щодо того, чи звертався позивач до керівництва Державного підприємства «Електронмаш» під час своєї трудової діяльності щодо оскарження суми заробітної плати позивачем до суду не надано, як і підтвердження щодо обрахованого індивідуального коефіцієнта 5,2 позивачем.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства та надані суду докази, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до середньомісячної зарплатні по Україні за індивідуальним коефіцієнтом зарплатні 5,2, оскільки відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства України.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Так, позивачем не було надано суду жодних доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про обов`язок пенсійного органу проводити перерахунок позивачеві пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати 5,2(який визначений позивачем самостійно) з урахуванням наведених вище встановлених судом обставин та аналізу наведених норм чинного пенсійного законодавства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з положеннями статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України питання розподілу судових витрат у зв`язку із відмовою у задоволенні позову вирішенню не підлягає.

Керуючись статтями 77, 90, 241 - 247, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, 16);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «ЕЛЕКТРОНМАШ» ( , адреса: 03180, м. Київ, вул . Кільцева дорога, 4).

Повне рішення складено 27.10.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна