Справа № 380/4043/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4043/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про скасування постанови.

Суть справи.
До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі позивач, Головне управління) із позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі позивач, відділ примусового виконання рішень), в якому просить скасувати постанову про накладення штрафу у сумі 5100,00 грн. від 14.04.2020 ВП №60278534.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головне управління на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2017 нарахували ОСОБА_1 4602,52 грн. та виплатили відомостями січня 2018 року. Доплата пенсії на виконання постанови Верховного Суду від 09.09.2019 у справі №463/925/17, за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 в сумі 142672,08 грн. нарахована та буде виплачена ОСОБА_1 відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649. Головне управління листом від 29.10.2019 повідомило державного виконавця, що постанова Верховного Суду від 09.09.2019 у справі №463/925/17 виконана. Незважаючи на це державний виконавець прийняв постанову від 14.04.2020 ВП №60278534 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн., яку позивач з зазначених вище причин вважає протиправною.

Ухвалою від 28.05.2020 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою від 16.06.2020 продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 21.07.2020 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві /арк.спр.73-78/. Пояснив, що на адресу боржника скеровано вимогу державного виконавця від 12.11.2019, в якій зобов`язано виконати рішення суду. У відповідь боржник повідомив, що ОСОБА_1 проведено перерахунок. З 01.10.2019 розмір пенсійної виплати становить 13730,00 грн. Доплата пенсії, на виконання постанови Личаківського районного суду м. Львова від 20.07.2019, за період з 20.12.2016 по 31.12.2016 в сумі 4602,52 грн. виплачена ОСОБА_1 відомостями січня 2018 року. Доплата пенсії, на виконання постанови Верховного Суду від 09.09.2019 №463/925/17, за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 в сумі 142678,08 грн. буде виплачуватися ОСОБА_1 в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». Оскільки державний виконавець вважає, що рішення суду невиконане, поважних причин його невиконання не було, 14.04.2020 винесено постанову у ВП №60278534 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду. Вважає необґрунтованими посилання відповідача на відсутність відповідного фінансового забезпечення, оскільки це не є підставою та поважною причиною для невиконання рішення суду. Тому дії та рішення державного виконавця є законними та обґрунтованими.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення викладені у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав правову позицію відповідача з підстав викладених у письмових поясненнях /арк.спр.104-110/, оскільки вважає рішення суду невиконаним. Позивач не здійснив і не здійснює виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження граничного її розміру. Ба більше, позивач зменшив з 01.01.2018 розмір перерахованої на виконання рішення суду пенсії. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У додаткових поясненнях в обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскільки пенсія є періодичним платежем, виплата якої за загальним правилом не обмежена у часі. Тому у разі встановлення права на певний її розмір, вона виплачується у тому розмірі до того часу, поки не відбудуться зміни у законодавстві. Враховуючи те, що резолютивна частина постанови Верховного Суду від 09.09.2019 у справі №463/925/17 не містить кінцевої дати виплати пенсії у вказаному розмірі, перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження граничного розміру, на виконання судового рішення, здійснено до внесення змін у законодавство. У зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (Постанова №103) та на підставі довідки від 31.03.2018 №ХВ63000 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, виданої Львівським обласним військовим комісаріатом, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018. Тому, судове рішення вважає виконаним в межах чинного законодавства та компетенції, про що повідомлено державного виконавця.

Звернув увагу суду, що на час виконання позивачем рішення суду та накладення штрафу відповідачем постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 була чинною, протиправною не визнавалася, а тому підлягала застосуванню /арк.спр.115-122/.

У зв`язку з наданням усіх доказів до матеріалів справи, з врахуванням позиції сторін щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження, проти чого застережень не висловлено, враховуючи приписи ст. 205 КАС України суд продовжив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Суд заслухав пояснення представників сторін, третьої особи, з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та -

в с т а н о в и в :
Постановою державного виконавця Леськіва Б.Я. від 11.10.2019 ВП №60278534 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №463/925/17 виданого 09.10.2019 Личаківським районним судом м. Львова про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без обмеження граничного розміру пенсії за минулий час з 20 грудня 2016 року /арк.спр.61/.

Листом від 29.10.2019 Головне управління Пенсійного фонду повідомило державного виконавця про те, що Головне управління рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 у справі №1.380.2019.000712 виконано. З 01.10.2019 розмір пенсійної виплати становить 13730,00 грн. Доплата пенсії, на виконання постанови Личаківського районного суду м. Львова від 20.07.2017 №463/925/17-2-а/463/110/17, за період з 20.12.2016 по 31.12.2016 в сумі 4602,52 виплачена ОСОБА_1 відомостями січня 2018 року. Доплата пенсії, на виконання постанови Верховного Суду від 09.09.2019 №463/925/17, за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 в сумі 142678,08 грн. буде виплачена ОСОБА_1 в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», якою визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат на виконання судових рішень за рахунок бюджетних коштів. У зв`язку з цим просило закінчити виконавче провадження /арк.спр.86-89/.

Державний виконавець 12.11.2019 виніс вимогу №16459 виконати рішення суду, про що поінформувати державного виконавця протягом трьох робочих днів з дня отримання вимоги /арк.спр.90/.

Листом від 03.21.2019 Головне управління повідомило державного виконавця про обставини аналогічного змісту, що й листом від 29.10.2019. Оскільки вважали рішення суду виконаним, повторно просили закінчити виконавче провадження /арк.спр.91/.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Леськів Б.Я. виніс постанову від 14.04.2020 ВП №60278534 про накладення штрафу за невиконання рішення суду в сумі 5100,00 грн.

Постановою встановлено, що станом на 14.04.2020 вимоги виконавчого документу не виконано. Мотивована тим, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «З питань погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду» та будь-яка інша постанова не може і не повинна бути інструментом, направленим на унеможливлення своєчасного виконання рішень боржниками. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам (наприклад КМУ), а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів чи відстрочувати або розстрочувати виконання рішень судів /арк.спр.9-10, 93/.

Вважаючи постанову державного виконавця безпідставною та такою, що порушує його права, позивач звернувся за їх захистом до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно зі ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ст. 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1).

Крім того, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно з правилами встановленими ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 3).

Відповідно до ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч. 1).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення(ч. 2).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи з`ясовано, що підставою для накладення штрафу на позивача стало невиконання рішення суду з причин, що визнані виконавцем не поважними. Виконавець не взяв до уваги посилання Головного управління на виконання рішення суду у спосіб передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». З позиції виконавця ні ця, ні будь-яка інша постанова не може і не повинна бути інструментом, направленим на унеможливлення своєчасного виконання рішень боржниками. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам (наприклад КМУ), а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів чи відстрочувати або розстрочувати виконання рішень судів /арк.спр.9-10, 93/.

Суд зважає на такі мотиви виконавця, однак зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, яким визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету (п. 1 Порядку).

Боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України (п. 3 Порядку).

Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника (п. 4 Порядку).

Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику (п. 10 Порядку).

Боржник у триденний строк повідомляє стягувачу про виділення коштів та не пізніше десяти робочих днів з дня надходження коштів у межах встановленого Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду виплати пенсії зобов`язаний здійснити виплату стягувачу суми, що підлягає виплаті, у порядку, встановленому статтею 47 зазначеного Закону (п. 11 Порядку).

Слід зауважити, що цей порядок дійсний, а тому органи пенсійного фонду зобов`язані послуговуватися ним у процесі виконання відповідних судових рішень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Головне управління цілком обґрунтовано посилається на Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, оскільки зобов`язаний здійснити виплату на виконання судового рішення дотримуючись послідовності встановленої цим Порядком.

Отже, судом не встановлено невиконання судового рішення без поважних причин в частині виплати раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без обмеження граничного розміру пенсії за минулий час з 20 грудня 2016 року.

З позиції суду, накладення штрафу, за встановлених обставин, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Тому, суд погоджується з позицією позивача в тій частині, що виконавець повинен системно застосовувати положення законодавства, з врахуванням конкретних обставин справи.

Покликання відповідача на пояснення позивача в частині відсутності відповідного фінансового забезпечення суд до уваги не бере, оскільки підставою для накладення штрафу була саме незгода виконавця з процедурою виконання Головним управління рішення суду передбаченою Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість накладення штрафу відповідачем та підставність позовних вимог. Тому позов слід задовольнити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102,00 грн. /арк.спр.32/, який слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 90, 139, 242-246, 268-272, 287, 294, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :
1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову від 14.04.2020 ВП №60278534 про накладення штрафу у сумі 5100,00 грн.

3. Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79000, м. Львів, пл. Шашкевича,1; ) судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.10.2020.

Суддя Кравців О.Р.