Справа № 400/2266/20
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 р.м. ОдесаСправа № 400/2266/20

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

03.07.2020 року;

Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Шляхтицького О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клименка Романа Васильовича на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 липня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клименка Романа Васильовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДОВІРА та ГАРАНТІЯ" про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 29.05.2020 року ВП №62208423 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису від 28.04.2020 року №10406, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 8 161 грн.; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця від 29.05.2020 року ВП №62208423 про звернення стягнення з боржника основної винагороди.

В обґрунтування позову зазначено, що Законом України "Про виконавче провадження" визначаються вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. Право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені і містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Водночас, місце проживання, перебування позивача не розташовані в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на який розповсюджується його компетенція. Таким чином, відповідач мав прийняти рішення про повернення виконавчого документа стягувачу згідно із правилами ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження". У зв`язку із чим, відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій відбулось безпідставно та з порушенням чинного законодавства, а тому рішення відповідача підлягають скасуванню в судовому порядку.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 липня 2020 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправною та скасував постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 29.05.2020 про відкриття виконавчого провадження №62208423. Визнав протиправною та скасував постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 29.05.2020 про стягнення з боржника основної винагороди, що була винесена у виконавчому провадженні №62208423. Визнав протиправною та скасував постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 29.05.2020 про арешт коштів боржника, що була винесена у виконавчому провадженні №82208423. Визнав протиправною та скасував постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 29.05.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в силу приписів ст. 78 КАС України відповідачем не доведено факт проживання (перебування) позивача у м. Київ, у зв`язку із чим - пред`явлення виконавчого документа за місцем виконання чи за підвідомчістю приватного виконавця.

Разом з цим, судом першої інстанції зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, не може провадитись у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Враховуючи те, що виконавчий напис вчинений не у відповідності до ст. 87 Закону "Про нотаріат", суд першої інстанції дійшов висновку, що примусове виконання виконавчого документа відбулось з порушенням чинного законодавства, а тому з метою ефективного захисту прав позивача вбачаються всі правові підстави для визнання протиправними та скасування всіх рішень приватного виконавця, що були прийняті у виконавчому провадженні №62208423.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального та процесуального права, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клименка Романа Васильовича подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем перевірено відповідність виконавчого документа вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження". У тому числі, дані виконавчого напису містять усі необхідні реквізити, зокрема, стосовно фактичного місця проживання боржника, які свідчать про підвідомчість вказаного документа відповідачу, а тому обставини для повернення матеріалів стягувачу відсутні. У тому числі, апелянт вказує, що виконавчий напис нотаріуса є чинним, не оскаржений в судовому порядку, а відтак підлягає виконанню за зверненням стягувача. Вказані обставини у сукупності свідчать про правомірність дій приватного виконавця та відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання не з`явились, поважність своєї неявки суду не повідомили, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 28.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем на підставі ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в Реєстрі за №10406, про звернення стягнення з громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , який є боржником за Кредитним договором від 04.03.2019 року №678165, укладеним з ТОВ "Авентус Україна", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення прав вимоги за Кредитними договорами від 12.04.2018 року №1, є ТОВ "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія".

Згідно виконавчого напису, строк платежу за Кредитним договором від 04.03.2019 року №678165 настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.12.2019 року по 02.03.2020 року.

Сума заборгованості складає 7 161 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4 650 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2 511 грн.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плати із стягувача в розмірі 1 000 грн.

Загальна сума, що підлягає стягненню - 8 161 грн.

Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - 1 рік.

За заявою ТОВ "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія" 29.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження №62208423 з виконання виконавчого напису №10406, виданого 28.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованості в сумі 8 161 грн.

Також, в межах вказаного виконавчого провадження 29.05.2020 року приватним виконавцем винесено: постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 816,10 грн.; постанову про арешт коштів боржника, якою наклав арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 9 277,10 грн.

Згідно матеріалів, виконавчі дії вчинені за адресою проживання боржника, вказаною у виконавчому написі : АДРЕСА_2 , тобто в місті, у якому розташований виконавчий округ приватного виконавця.

Не погоджуючись із відкриттям виконавчого провадження та вчиненням інших подальших виконавчих дій (прийняттям рішень), посилаючись на їх неправомірність та безпідставність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування постанов приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

Частинами ст. 4 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII передбачені вимоги до виконавчого документа, а саме у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Разом з цим, за правилами п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно із ч. 2 ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016, № 1403-VIII приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За правилами ч. 1 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року №1382-IV громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

За приписами ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Під час вирішення спору по суті судом першої інстанції вірно встановлено, що у виконавчому документі містяться відомості як щодо адреси зареєстрованого місця проживання боржника так і щодо адреси його фактичного проживання.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, адреса фактичного місця проживання боржника, а саме: АДРЕСА_2 , не підтверджена документально.

Такі відомості щодо проживання боржника не містяться і у Договорі від 04.03.2019 року №678165 про надання фінансового кредиту. У пункті 8 "Реквізити та підписи сторін" Договору місце реєстрації клієнта передбачене за адресою: 54050, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Ватутіна, буд. 32, що відповідає фактичній реєстрації місця проживання позивача.

Водночас, апеляційний суд встановив, що за правилами п. 5.1 вказаного Договору місцем його виконання є місцезнаходження Товариства.

З урахуванням встановлених обставин, місцем виконання зобов`язання за Договором є: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8 (місцезнаходження ТОВ "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія").

Таким чином, з огляду на приписи ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України прийняття приватним виконавцем до виконання виконавчого документа відповідає місцезнаходженню майна боржника, а відтак - приписам ч. 2 ст. 24 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII.

При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції надано вірну правову оцінку стосовно обставин щодо оформлення виконавчого напису та судом правильно враховано, що відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року №3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

26.11.2014 року постановою Кабінету Міністрів України №662 доповнено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 року №1172 Розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по №826/20084/14 визнано частково незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662, у тому числі в частині доповнення Переліку пунктом 2.

Отже, з 22.02.2017 року, з дня набрання чинності відповідним судовим рішенням, приватний нотаріус позбавлений права на вчинення виконавчих написів з приводу стягнення безспірної заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Натомість, колегія суддів встановила, що вказаний виконавчий документ є чинним, не оскаржений позивачем та в установленому законом порядку не визнаний таким, що не підлягає виконанню, а тому за відповідністю його вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", та місцю його виконання, в даному випадку за місцем знаходження майна боржника, у приватного виконавця не було правових підстав для відмови стягувачу у прийнятті виконавчого документа до свого провадження.

З огляду на те, що сукупність обставин справи показала, що приватний виконавець діяв з дотриманням вимог чинного законодавства, не порушив правила підвідомчості виконання виконавчого документа, цей виконавчий документ є чинним, не оскаржений позивачем та не визнаний в установленому порядку таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів не може погодитись із обґрунтованістю позовних вимог та наявністю підстав для їх задоволення.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду не відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 139, 272, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клименка Романа Васильовича задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 липня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клименка Романа Васильовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДОВІРА та ГАРАНТІЯ" про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

О.І. Шляхтицький