Справа № 160/7855/20
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 року Справа № 160/7855/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "СМФ Престиж" до Дніпровської митниці Державної митної служби України, третя особа: Державна митна служба України про визнання протиправним та скасування рішення,-
10 липня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "СМФ Престиж" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці Державної митної служби України, третя особа: Державна митна служба України, в якій просить визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби від 07.05.2020 року №UA 110000/2020/000189/2.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23 вересня 2019 року між ЗАТ «Жилпромсервіс» (постачальник), ТОВ «FABRICANT SPOLKA» (покупець) та ТОВ «СМФ Престиж» був укладений договір поставки товару №648/2019 (договір).
07 травня 2020 року товар надійшов в Україну, де Дніпровською митницею ДМС України було прийнято Рішення про коригування митної вартості товару, який завозився для позивача із відповідним складанням Рішення №UA110000/2020/000189/2.
Позивач не погоджується із вказаним рішенням та зазначає, що для коригування митної вартості були лише формальні підстави, що не впливає на справжню вартість завезеного товару.
Всі необхідні підтверджуючі документи щодо справжньої вартості товару були подані, тому у Дніпровської митниці не було законодавчих підстав здійснювати коригування митної вартості товару.
Ухвалою суду від 15 липня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
07 серпня 2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.
04.05.2020 року до митного поста «Олександрія» Дніпровської митниці Держмитслужби було подано МД № UА110000/2020/001128.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме: поданий до митного оформлення пакувальний лист від 28.04.2020 №б/н містить посилання на реквізити документу - Договору постачання товару від 23.09.2019 №648/2019, який до митного оформлення не надавався. Зазначений пакувальний лист виписаний виробником товару ЗАО "Жилпромсервис" на безпосереднього продавця Fabrikant SP. Z ОО Польща. Платіжне доручення від 25.03.2020 №5 не містить відміток банку, що не дає можливості остаточно підтвердити здійснення оплати за товар; Рахунок від 16.02.2020 №2 та рахунок - фактура від 28.04.2020 р. № 6778 не містять комерційних умов постачання товару. Для підтвердження заявленої митної вартості до митного контролю надано висновок ДП «Держзовнішінформ» від 29.04.2020 р. № 222/57, який складений з урахуванням наступних джерел інформації: прайс-листа від 16.01.2020 р. ЗАО «Жилпромсервис», листа №1 від 22.04.2020 від фірми Fabrikant SP. ZOO, отриманого у відповідь на запит ДП «Держзовнішінформ», документів реквізити яких відповідають тим, що подавались до митного оформлення (договір, специфікація, рахунок) та інформації з мережі Інтернет. Згідно з Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна майнових прав», затвердженим Постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання у додатках до нього. Проте, в експертному висновку ДП «Держзовнішінформ» від 29.04.2020 № 222/57 щодо оцінки товару, ввезеного на митну територію України на адресу ТОВ "СМФ "Престиж", не надано зазначених даних - документів (в окремих випадках існують посилання на сайті мережі Інтернет, інформація з яких була використана), що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. Згідно Заявки №1 від 24.04.2020 передбачено тоннаж продукції - 6 т та ставка за перевезення 23 500 грн., разом з тим загальний об`єм партії товару (вага брутто) за даною ЕМД та відповідно до товаросупровідних документів - CMR № 674800 від 28.04.2020, що містить відмітки штампу перевізника, становить 7 983,14 кг, що майже на 2 тони перевищує показник в заявці при збереженому рівні вартості транспортних витрат (рахунок від 28.04.2020 № 2804-01).
Митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
До митного контролю направлено прайс-лист ЗАО «Жилпромсервис», г. Рязань, від 16.01.2020, дійсний до 30.09.2020, тобто від виробника товару, за ідентичними цінами, що відповідають рівню цін від продавця - експортера товару "FABRIKANT SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA" згідно з Специфікацією від 16.02.2020 №2 до Договору від 23.09.2019 №2 та відповідно без урахування торговельної надбавки, враховуючи, що поставка товару здійснена за участю посередника. В свою чергу, комерційна пропозиція від 10.02.2020 №1 надана компанією Fabrikant SP.ZO.O Польща для компанії ТОВ «СМФ Престиж» відповідає цінам згідно вищезазначеного прайс-листа від виробника товару ЗАО «Жилпромсервис».
Направлений позивачем Додаток (специфікація) №3 від 16.02.20 р. до договору на користь від третіх осіб (№648/2019 від 23.09.2019) також неможливо співставити з ціновими пропозиціями викладеними у прайс-листі від виробника товару. Враховуючи вищезазначене, неможливо встановити кореляцію між рівнями цін від виробника товару та посередника - експортера (з особою з якою укладена зовнішньоекономічна угода) та за якими відпускними цінами здійснює продаж продукції сам виробник.
Умовами направленого Договору №648/2019 від 23.09.2019, укладеного між ЗАО «Жилпромсервис» та фірмою "FABRIKANT SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA", та TOB «СМФ Престиж» пунктом 3.1. передбачено здійснення передоплати у розмірі 100% Покупцем (тобто - FABRIKANT SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA) та пунктом 5.7 - направлення разом з товаром документів, серед яких - Сертифікат про походження товару, які до митного оформлення не надавались. Надання сертифікату про походження товару передбачено також пунктом 5.5 Договору постачання товару №2 від 23.09.2019.
В листі від 05.05.2020 №05/05/20 від перевізника ЧП «Континенттранс» зазначено інформацію щодо невідповідності ваговими показникам, яка не впливає на вартість транспортних витрат. Разом з тим, пунктом 4.2.1 Договору №2404-04 від 24.04.20 передбачено, що «исполнитель обязан осуществлять перевозки по Заявкам заказчика строго соблюдая условия полученного заказа». Згідно зазначеного Договору перевезення «срок оплаты услуг Исполнителю оговаривается в заявке по каждой отдельной перевозке» (пункт 5.3), але в заявці зазначена інформація відсутня, що також не дає можливості перевірити вартість фактичних транспортних витрат.
11 серпня 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній наголосив, що доводи відповідача, що викладені у відзиві на позов, є необґрунтованими, оскільки посилання на договір № 648/2019 від 23.09.2019 не є розбіжністю, так як товар відвантажений виробником товару ЗАО «Жилпромсервис» на безпосереднього продавця «FABRIKANT SRZ ОО Польща» за умовами договору постачання товару від 23.09.2019 року № 648 /2019 постачався ТОВ Світловодська меблева фабрика «Престиж», що і зазначено в пакувальному листі.
Крім того, доводи про те, що платіжне доручення не містить відміток банку є невірним.
Щодо перевищення фактичної ваги вантажу позивач зазначив, що дана розбіжність не є критичною та не впливає на суму перевезення та не змінює її вартість. Загальна вантажопідйомність транспорту, який здійснював перевезення, складає 20 тон.
26 серпня 2020 року на адресу суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких остання заперечує проти позовних вимог, зазначивши наступне.
До зазначеної скарги додано документи, які подавалися до Дніпровської митниці Держмитслужби, при цьому позивачем не зазначено доводів щодо безпідставності чи необґрунтованості, причин неможливості визнання заявленої позивачем митної вартості, які вказані митницею в оскаржуваному рішенні.
За результатами розгляду даної скарги встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.
Неподання позивачем витребуваних документів, а також не наведення аргументів щодо безпідставності наведених митницею у графі 33 оскаржуваного рішення обставин стало підставою для висновку про не підтвердження позивачем заявленої митної вартості товарів.
Частиною восьмою статті 55 МК України встановлено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
Враховуючи те, що на день звернення зі скаргою до Держмитслужби строк дії фінансових гарантій не завершився, позивачу запропоновано підтвердити митниці заявлену ним митну вартість імпортованих товарів.
Під час визначення митної вартості товарів на декларанта чи уповноважену ним особу, а також під час здійснення контролю за правильністю її визначення - на митний орган покладаються певні права та обов`язки.
Держмитслужба вважає, що позивач не здійснив жодний дій на підтвердження заявленої ним митної вартості ані під час проведення митницею митного контролю і митного оформлення, ані під час оскарження до Держмитслужби відповідно до глави 4 МК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
23 вересня 2019 року між ЗАТ «Жилпромсервіс» (постачальник), ТОВ «FABRICANT SPOLKA» (покупець) та ТОВ «СМФ Престиж» (позивач) був укладений Договір поставки товару №648/2019 ( Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю продукцію постачальника, а покупець зобов`язаний прийняти продукцію і оплатити її. Ціна продукції обумовлюється цими сторонами.
Відповідно до п. 4.3.1. Договору позивач повинен отримати на складі постачальника продукцію постачальника.
До даного Договору була надано Специфікацію товару №3 на загальну вартість 11 107,47 доларів США.
25 березня 2020 року було здійснено оплату між постачальником та покупцем, що підтверджується платіжним дорученням №5 від 25.03.2020 на суму 11 679,00 доларів США.
05 травня 2020 року товар, що передбачений Договором, на суму 11 679,00 дол. США, був відвантажений з місця постачальника відповідно до договору, а 07 травня 2020 року товар надійшов в Україну та позивач подав до відповідача декларацію №UA 110000/2020/001128.
Для митного оформлення товару позивачем були надані відповідачу наступні документи:
лист № 05/05/20 від 05.05.2020 робіт до заявки на перевезення;
лист б/н 05.05.2020 року щодо уточнення умов поставки в рахунку-фактурі N6778 на користь третіх осіб;
лист №222/57 від 29.04.2020 Державного інформаційно-аналітичного центру моніторингу зовнішніх ринків;
лист №15 від 05.05.2020 року щодо уточнення умов поставки до рахунку-фактури №2 від 16.02.2020 р. від продавця товару згідно зовнішньоекономічного контракту;
прайс-лист б/н від 16.01.2020 року;
виписка з бухгалтерської документації (акт звіряння) б/н від 28.04.2020 року;
договір на користь третіх осіб № 648/2019 від 23.09.2019 року;
(специфікації) від 16.02.2020 року до договору на користь третіх осіб;
комерційна пропозиція 1 від 10.02.2020 року;
платіжне доручення №5 від 25.03.2020 року на оплату товару з відмітками банку.
Однак, відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товару, №UA110000/2020/000189/2.
В оскаржуваному рішенні зазначено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п. 3 ст. 53 МКУ), а саме.
Поданий до митного оформлення пакувальний лист від 28.04.2020 №б/н містить посилання на реквізити документу - договору постачання товару від 23.09.2019 №648/2019, який до митного оформлення не надавався. Зазначений пакувальний лист виписаний виробником товару ЗАО "Жилпромсервис" на безпосереднього продавця Fabrikant SP. Z ОО Польща.
Платіжне доручення від 25.03.2020 №5 не містить відміток банку, що не дає можливості остаточно підтвердити здійснення оплати за товар.
Рахунок від 16.02.2020 р. №2 та рахунок - фактура від 28.04.2020 № 6778 не містять комерційних умов постачання товару.
Для підтвердження заявленої митної вартості до митного контролю надано висновок ДП «Держзовнішінформ» від 29.04.2020 р. № 222/57, який складений з урахуванням наступних джерел інформації: прайс-листа від 16.01.2020 ЗАО «Жилпромсервис», листа №1 від 22.04.2020 від фірми Fabrikant SP. ZOO, отриманого у відповідь на запит ДП «Держзовнішінформ», документів реквізити яких відповідають тим, що подавались до митного оформлення (договір, специфікація, рахунок) та інформації з мережі Інтернет.
Згідно з Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна майнових прав», затвердженим Постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання у додатках до нього.
Проте, в експертному висновку ДП «Держзовнішінформ» від 29.04.2020 № 222/57 щодо оцінки товару, ввезеного на митну територію України на адресу ТОВ "СМФ "Престиж не надано зазначених даних - документів (в окремих випадках існують посилання на сайті мережі Інтернет, інформація з яких була використана), що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені.
Згідно Заявки №1 від 24.04.2020 передбачено тоннаж продукції - 6 т та ставка за перевезення 23 500 грн., разом з тим загальний об`єм партії товару (вага брутто) за даною ЕМД та відповідно до товаросупровідних документів - CMR № 674800 від 28.04.2020, що містить відмітки штампу перевізника, становить 7 983,14 кг, що майже на 2 тони перевищує показник в заявці при збереженому рівні вартості транспортних витрат (рахунок від 28.04.2020 № 2804-01).
У доповненні до рішення відповідача зазначено, що до митного контролю направлено прайс-лист ЗАО «Жилпромсервис», г. Рязань, від 16.01.2020 р., дійсний до 30.09.2020 р., тобто від виробника товару, за ідентичними цінами, що відповідають рівню цін від продавця-експортера товару "FABRIKANT SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA" згідно з Специфікацією від 16.02.2020 року №92 до Договору від 23.09.2019 №2 та відповідно без урахування торговельної надбавки, враховуючи, що поставка товару здійснена за участю посередника. В свою чергу, комерційна пропозиція від 10.02.2020 №1 надана компанією Fabrikant SP.ZOO Польща для компанії ТОВ «СМФ Престиж» відповідає цінам згідно вищезазначеного прайс-листа від виробника товару ЗАО «Жилпромсервис». Направлений позивачем Додаток (специфікація) №3 від 16.02.20 до договору від третіх осіб (№648/2019 від 23.09.2019) також неможливо співставити з ціновими пропозиціями викладеними у прайс-листі від виробника товару. Враховуючи вищезазначене, неможливо встановити кореляцію між рівнями цін від виробника товару та посередника - експортера (з особою з якою укладена зовнішньоекономічна угода) та за якими відпускними цінами здійснює продаж продукції сам виробник. Умовами направленого Договору №648/2019 від 23.09.2019, укладеного між ЗАО «Жилпромсервис» та фірмою "FABRIKANT SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA", та TOB «СМФ Престиж» пунктом 3.1. передбачено здійснення передоплати у розмірі 100% покупцем (тобто - FABRIKANT SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA) та пунктом 5.7 - направлення разом з товаром документів, серед яких - Сертифікат про походження товару, які до митного оформлення не надавались. Надання сертифікату про походження товару передбачено також пунктом 5.5 Договору постачання товару №92 від 23.09.2019.
В листі від 05.05.2020 року №905/05/20 від перевізника ЧП «Континенттранс» зазначено інформацію щодо невідповідності ваговим показникам, яка не впливає на вартість транспортних витрат. Разом з тим, пунктом 4.2.1 Договору №2404-04 від 24.04.20 передбачено, що «исполнитель обязан осуществлять перевозки по заявкам заказчика строго соблюдая условия полученного заказа». Згідно зазначеного Договору перевезення «срок оплаты услуг Исполнителю оговаривается в заявке по каждой отдельной перевозке» (пункт 5.3), але в Заявці зазначена інформація відсутня, що також не дає можливості перевірити вартість фактичних транспортних витрат.
06.05.2020 р. декларантом було направлено лист, в якому останній просив винести рішення про визначення митної вартості на підставі наданих документів, без урахування 10-денного терміну.
12 травня 2020 року в рамках досудового врегулювання спору позивач направив до Державної митної служби України скаргу на прийняте відповідачем рішення.
05 червня 2020 року Державна митна служба надала відповідь №08-15/15-02/13/6005 на скаргу позивача, в якій запропонувала подати до митниці запитувані нею додаткові документи.
Незгода із прийнятим рішенням і стала підставою для звернення до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно зі ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Cтаттями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).
Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
Згідно ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок - фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листа) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Як було зазначено вище, відповідач, перевіривши надані декларантом документи, встановив, що останні містять розбіжності.
Так, зокрема, поданий до митного оформлення пакувальний лист від 28.04.2020 № б/н містить посилання на реквізити документу - договору постачання товару від 23.09.2019 року № 648 /2019, який до митного оформлення не надавався, зазначений пакувальний лист виписаний виробником товару ЗАО «Жилпромсервис» на безпосереднього продавця «FABRIKANT SRZ 00 Польща».
Таке твердження відповідача не відповідає дійсності, тому що договір на користь третіх осіб №648/2019 від 23.09.2019 року надавався відповідачу одразу, що підтверджується листом митного брокера від 06.05.2020 ОСОБА_1 з переліком документів, які були надані до митної декларації № UA110300/2020/001128 від 04.05.2020 року. Зазначене в пакувальному листі посилання на даний договір № 648/2019 від 23.09.2019 не є розбіжністю, так як товар відвантажений виробником товару ЗАО «Жилпромсервис» на безпосереднього продавця «FABRIKANT SRZ ОО Польща» за умовами договору постачання товару від 23.09.2019 р. № 648 /2019 та постачався ТОВ Світловодська меблева фабрика «Престиж», що і зазначено в пакувальному листі.
Твердження відповідача про те, що платіжне доручення від 25.03.2020 № 5 не містить відміток банку, що не дає можливості остаточно підтвердити здійснення оплати за товар, суд не може прийняти до уваги, оскільки вищезазначене платіжне доручення № 5 від 25.03.2020 року завірене банком, про що свідчать дві печатки банку, які підтверджують факт здійснення оплати за товар.
Щодо твердження відповідача про те, що рахунок від 16.02.2020 №2 та рахунок фактура від 28.04.2020 №6778 не містять комерційних умов постачання товару суд зауважує, що згідно із документами, що надавалися відповідачу в рахунку №2 від 16.02.2020 зазначалося «Производя оплату счет фактуры получатель подтверждает свое согласие с указанным в инвойсе наименованием товара, характеристиками и конфигурацией товара».
Така форма документу як рахунок або рахунок фактура є документом для здійснення оплати за зазначений в ній товар та не містить графи з додатковими комерційними умовами постачання. Комерційні умови постачання чітко та детально розписані в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору та складаються на кожну партію товару, що постачається. В рахунку фактурі № 6778 від 28.04.2020 чітко зазначене посилання на договір постачання товару від 23.09.2019 року № 648 /2019, в якому розписані всі комерційні умови постачання.
Також у відзиві відповідач зазначає про те, що для підтвердження заявленої митної вартості до митного контролю надано висновок ДП «Держзовнішінформ» від 29.04.2020 №222/57, який складений з урахуванням наступних джерел інформації: прайс - листа від 16.01.2020 ЗАО «Жилпромсервіс», листа №1 від 22.04.2020 від фірми Fabrikant SP.ZOO, отриманого на запит від ДП «Держзовнішінформ», документів реквізити яких відповідають тим, що подавались до митного оформлення (договір, специфікація, рахунок) та інформація з мережі Інтернет. Згідно з національним стандартом №1 «Загальні засади оцінки майна майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання у додатках до нього. Проте, в експертному висновку ДП «Держзовнішінформ» від 29.04.2020 № 222/57 щодо оцінки товару, ввезеного на митну територію України на адресу ТОВ «СМФ «Престиж», не надано зазначених даних документів (в окремих випадках існують посилання на сайти мережі Інтернет, інформація з яких була використано, що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. Посилання на перелік документів, на підставі яких проводилась експертиза ДП «Держзовнішінформ», є неповним, та вирваним із контексту .
Суд звертає увагу на те, що серед наданих документів, які розглядались ДП «Держзовнішінформ» у ході аналізу є: договірні документи позивача, документи на постачання аналогічних товарів на митну територію України від ЗАО «Жилпромсервіс» за попередній період з зазначенням номерів митних декларацій, номерів CMR та сертифікатів походження, але ці документи митницею не були взяті до уваги.
ДП «Держзовнішінформ» є державним підприємством, яке є авторитетним експертним підприємством в сфері здійснення оцінок та проведення цінових оцінок та експертиз, висновок якого наданий відповідно до чинного законодавства України з дотриманням правил та норм, в тому числі і згідно з Національним стандартом №1 "Загальні засади оцінки майна майнових прав", затвердженим Постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440 на який йде посилання.
Щодо доводів відповідача, що згідно заявки №1 від 24.04.2020 передбачено тоннаж продукції - 6 т та ставка перевезення 23 500 грн., разом з тим загальний об`єм партії товару (вага брутто) за даною ЕМД та відповідно до товаросупровідних документів - CMR № 674800 від 28.04.2020, що містить відмітки штампу перевізника, становить 7 983,14 кг., що майже на 2 тони перевищує показник в заявці при збереженому рівні вартості транспортних витрат (рахунок від 28.04.2020 № 2804-01).
З цього приводу суд має зазначити, що щодо розбіжності ваги вантажу в заявці №1 від 24.04.2020 р. на транспортне перевезення з вагою, яка була завантажена та задокументована в товаросупровідних документах був наданий лист від перевізника № 05/05/20 від 05.05.2020, стосовно того, що дана розбіжність не є критичною та не впливає на суму перевезення та не змінює її вартість. Загальна вантажопідйомність транспорту, який здійснював перевезення, складає 20 тон.
Стосовно тверджень відповідача, що позивачем надано пакувальний лист, який містить посилання на договір постачання №648/2019, що в свою чергу не надавався митному органу, суд зазначає, що дане твердження є помилковим, оскільки позивачем було надано відповідачу прайс-лист ЗАО «Жилпромсервис», г. Рязань, від 16.01.2020 р., дійсний до 30.09.2020 р., тобто від виробника товару, за ідентичними цінами, що відповідають рівню цін від продавця - експортера товару «FABRIKANT SPOLKA S OGRANICZONA JDPOWIEDZIALNOSCIA» згідно з специфікацією від 16.02.2020 р. до договору від 23.09.2019 №2 та відповідно без урахування торговельної надбавки, враховуючи, що поставки товару здійснена за участю посередника.
Додатково на адресу митниці було надіслано роз`яснюючий інформаційний лист б/н від 06.07.2020 року, про те що компанія "FABRIKANT SP.ZO.O" є представником ЗАО "Жилпромсервис" на європейському ринку, тому ЗАО "Жилпромсервис" має право надавати спеціальні прайс-листи по цінам продавця - експортера "FABRIKANT SP. ZOО". Даний документ, як і надісланий додатково Лист № 587 від 15.07.2020, сертифікат походження 9857961 від 28.04.2020, Інформаційний лист б/н від 06.07.2020, платіжне доручення на користь третіх осіб, платіжне доручення №419 від 08.05.2020, відповідачем не були взяті до уваги.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно ч. 9 ст. 58 МК України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що для підтвердження митної вартості товару позивачем були надані митниці усі необхідні документи, що підтверджують числові значення заявленої митної вартості, однак відповідачем протиправно було здійснено коригування митної вартості згідно рішення №UA110000/2020/000189/2.
Таким чином, доводи позивача про протиправність оскаржуваного рішення знайшли підтвердження в ході розгляду справи, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 24 500 грн., суд має зазначити наступне.
Поняття витрат на професійну правничу допомогу та порядок їх розподілу між сторонами визначені ст. 134 КАС України, відповідно до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Необхідно зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Згідно позовної заяви позивачу були надані наступні послуги та вартість за їх надання:
вивчення документів позивача - 8500, 00 грн.;
складання позовної заяви та інших документів - 8500,00 грн.;
участь у суді першої інстанції - 7500 грн.
Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи зазначене, доводи позивача стосовно оплати ним послуг адвоката за участь у судовому засіданні у розмірі 7500,00 грн. суд взагалі не може прийняти до уваги, оскільки розгляд даної справи здійснювався без проведення судового засідання. Крім того, суд вважає, що витрати на правничу допомогу адвоката є значно завищеними та не співмірними зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, а тому суд приходить до висновку про часткову компенсацію позивачу судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 7 000, 00 грн.
Також, відповідно до вимог ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2102,00 грн.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби від 07.05.2020 року №UA 110000/2020/000189/2.
Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СМФ Престиж" за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2102,00 грн.
Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СМФ Престиж" за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 7000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник