Справа № 620/4881/20
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 жовтня 2020 року Чернігів Справа № 620/4881/20

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Житняк Л.О., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (Оперативне командування "Північ" Сухопутних військ Збройних Сил України) (вул.Шевченка, 57,м.Чернігів,14000), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

- визнати протиправним дії командира військової частини НОМЕР_1 (роботодавець) ( НОМЕР_2 ) у не виплаті вихідної допомоги як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при звільненні в зв`язку із скороченням штату;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 (роботодавець) ( НОМЕР_2 ) провести виплату вихідної допомоги при звільненні в зв`язку із скороченням штату, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 39 161,07 грн;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 (роботодавець) ( НОМЕР_2 ) провести виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних при звільненні сум з розрахунку відповідно до довідки від 10.10.2020 №726 середньоденна заробітна плата на день звільнення 31.07.2020 становила 669,42 грн.

Одночасно, позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка мотивована тим, що позивач не міг передбачити, що орган владних повноважень, який зобов`язаний не порушувати права та законні інтереси військовослужбовців стане ці права порушувати, а оскільки позивач не має юридичної освіти та не знав наслідків і процедури оскарження відповідних рішень, він взагалі не міг знати про порушення його прав. Про порушення своїх прав позивач дізнався лише після звернення за юридичною допомогою. При цьому вказує, що проявляв активну поведінку, намагаючись вирішити питання в досудовому порядку.

За приписами ст.17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані". Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Відповідно до ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ) для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, суд зазначає, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи. Відповідно, ст.123 КАСУ передбачає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. В свою чергу, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В даному випадку, обставини, на які посилається позивач, як на поважність причин пропуску строку звернення до суду, а також враховуючи активну поведінку позивача щодо врегулювання спору в досудовому порядку, суд визнає належними та такими що повністю підтверджують поважність пропуску строку звернення до суду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03.04.2008, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави". Суд також зауважує, що згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду належить задовольнити.

При цьому, суд зазначає, що зазначений спір виник із публічно-правових відносин у яких відповідачі є суб`єктами владних повноважень та згідно з вимогами ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ) належить до компетенції адміністративних судів. Позовна заява подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, її подано з дотриманням правил підсудності і вона відповідає вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 КАСУ. Дана справа належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У той же час, враховуючи предмет і підстави позову, а також положення ст.262 КАСУ, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Керуючись ст. ст. 12, 122, 160-162, 171, 248, 257, 260-262, Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:
1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задовольнити.

2. Прийняти позовну заяву та відкрити провадження у справі.

3. Справа буде розглядатись суддею Житняк Л.О. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

4. Відповідно до ст.261 КАСУ, встановити відповідачам для подання відзиву на позов, який повинен бути складений та поданий за правилами, встановленими ст.162 КАСУ, або заяви про визнання позову 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

5. Роз`яснити відповідачам, що згідно зі ст.79 КАСУ вони повинні подати суду докази разом із поданням відзиву на позов, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. В разі, якщо доказ не може бути поданий у встановлений строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відзив або заява про визнання позову мають бути подані відповідачем до суду за адресою: вул. Київська 23, м. Чернігів, 14005.

Попередити відповідачів, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин спір буде вирішено за наявними матеріалами справи.

6. Роз`яснити позивачу, що він може подати відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву на позов.

7. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.5 ст.262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАСУ).

8. У відповідності п.12 ч.9 ст.171 КАСУ повідомити відповідачів, що в суді наявні матеріали, які підлягають врученню їм, як сторонам, отримати які можна лише безпосередньо у суді.

9. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.cn.court.gov.ua/sud2570/.

10. Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Житняк