Справа № 460/4199/20
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2020 року м. РівнеСправа №460/4199/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.О. Дорошенко, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач), у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення індексації та виплаті пенсії відповідно до статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 01.03.2003 по день прийняття рішення у справі;

зобов`язати відповідача на підставі статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" провести індексацію пенсії позивача за період з 01.03.2003 по день прийняття рішення у справі та виплатити суму індексації.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказав, що в листопаді 2000 року йому призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; також він є самозайнятою особою - адвокатом. З часу призначення пенсії відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась індексація пенсії. У травні 2020 року він звернувся до відповідача з заявою щодо проведення індексації пенсії. В листі від 14.05.2020 за № 1700-0319-8/12209 відповідач зазначив, що для проведення індексації пенсіонер має звернутися до Пенсійного фонду та надати заяву щодо проведення індексації раніше призначеної пенсії та копію трудової книжки. У зв`язку з відсутністю заяви, підстав для індексації не було.

Позивач вважає, що індексація пенсії повинна бути проведена, починаючи з березня 2003 року, оскільки Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" набрав чинності з 01.01.2003, при цьому, пунктом 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 №1078, визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Окрім цього, позивач не погодився з доводами відповідача про те, що індексація пенсії здійснюється після проведення індексації гонорару, отриманого від зайняття адвокатською діяльністю.

З наведених підстав, позивач вважає непроведення індексації та виплати пенсії з 01.03.2003 протиправною бездіяльністю відповідача, чим порушено гарантоване державою право на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення.

Ухвалою суду від 15.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що для проведення індексації пенсіонер має звернутися до органу Пенсійного фонду та надати такі документи: заяву щодо проведення індексації раніше призначеної пенсії; копію трудової книжки (в разі відсутності трудової книжки, особи, яким копії трудової книжки не оформлялись, повідомляють про це в заяві). Враховуючи, що заява щодо індексації пенсії до ГУ ПФУ в Рівненській області позивачем не надавалася, то підстав для індексації розміру такої пенсії не було. Крім того, з матеріалів пенсійної справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області лише з 01.01.2007, а тому вимога позивача про проведення індексації пенсії починаючи з 2003 року є безпідставною. Більше того, згідно з вимогами Законів України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Податкового кодексу України, особа, яку внесено до реєстру страхувальників, вважається працюючою з дати, що зазначена в реєстрі, як дата взяття на облік платника єдиного внеску. Оскільки позивач здійснює адвокатську діяльність, тобто є самозайнятою особою, то у ГУ ПФУ в Рівненській області відсутні будь-які законні підстави щодо проведення індексації пенсії позивача, адже повинен індексуватись дохід, отриманий від зайняття адвокатською діяльністю. Звернув увагу на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді справу вирішено судом 28.10.2020.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, встановивши обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 , 1959 року народження, з 31.10.2000 призначено пенсію за вислугою років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 N 2262-XII (далі - Закон N 2262-XII). Пенсійне посвідчення видане УМВС України в Рівненській області 01.11.2000 (а.с.8 зворот).

Згідно з витягом з Єдиного реєстру адвокатів України серії ВК №000044, ОСОБА_1 є адвокатом, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 30.04.1999 №283 (а.с.11-12).

06.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області з адвокатським запитом, у якому просив повідомити, чи підвищувалась йому пенсія на підставі проведення її індексації за будь-який термін з 31.10.2000 по 31.04.2020 (а.с.9).

За розглядом запиту, ГУ ПФУ в Рівненській області листом від 14.05.2020 №1700-0319-8/12209 повідомило, що для проведення індексації пенсіонер має звернутися до органу Пенсійного фонду та надати такі документи: заяву щодо проведення індексації раніше призначеної пенсії; копію трудової книжки (в разі відсутності трудової книжки, особи, яким копії трудової книжки не оформлялись, повідомляють про це в заяві). Враховуючи те, що заява щодо індексації пенсії до ГУ ПФУ в Рівненській області позивачем не надавалась, то підстав для індексації розміру такої пенсії не було (а.с.10).

Вважаючи непроведення індексації пенсії з 01.03.2003 протиправною бездіяльністю відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує таке.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон N 2262-XII.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону N 2262-XII в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей згідно з цим Законом здійснюється Міністерством оборони України, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону України, Управлінням державної охорони, органами управління інших військових формувань, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною податковою адміністрацією України, Державним департаментом України з питань виконання покарань, Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерством транспорту та зв`язку України в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Дію статті 10 Закону N 2262-XII на 2007 рік зупинено Законом N 489-V ( 489-16 ) від 19.12.2006, а з 08.06.2007 статтю 10 Закону N 2262-XII викладено в такій редакції: Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 "Про затвердження Порядку передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян", Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службою безпеки, Державною податковою адміністрацією, Державним департаментом з питань виконання покарань та іншими органам, що здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсійні справи, виплатні та інші документи, необхідні для виконання функцій з призначення і виплати пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, до 1 січня 2007 р. передано органам Пенсійного фонду України.

Суд встановив, що у відповідності до вищевказаних правових норм, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області з 01.01.2007, що підтверджується протоколом по пенсійній справі №/А-035467 від 21.03.2007 (а.с.37).

Статтею 64 Закону N 2262-XII в редакції, чинній з часу призначення пенсії позивачу до даного часу, встановлено, що призначені військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Згідно зі ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), індексація - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів громадян, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати їм подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямована на підтримання купівельної спроможності їх грошових доходів.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №1282-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), індексації підлягають грошові доходи громадян, що одержуються ними в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Підстави для проведення індексації встановлені статтею 4 Закону №1282-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), за змістом якої обчислення індексу споживчих цін з наростаючим підсумком для індексації грошових доходів громадян починається з 1 січня 1997 року, і індексація провадиться, якщо індекс споживчих цін перевищив 105 відсотків (величина порога індексації).

Обчислення індексу споживчих цін для здійснення подальшої індексації грошових доходів громадян починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив 105 відсотків.

Згідно з ч.4 ст. 6 Закону №1282-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) індексація пенсій і соціальної допомоги провадиться за рахунок Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

За такого правового регулювання, враховуючи, що в період з 31.10.2000 до 01.01.2007 ОСОБА_1 перебував на обліку у відповідному органі Міністерства внутрішніх справ України, а органи Пенсійного фонду не були наділені повноваженнями щодо призначення та перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону N 2262-XII, відтак суд вважає, що до 01.01.2007 були відсутні правові підстави для індексації пенсії позивача органом Пенсійного фонду України.

Таким чином, позовна вимога в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення індексації пенсії позивача з 01.03.2003 до 31.12.2006 та зобов`язання відповідача провести індексацію пенсії за вказаний період є необґрунтованою та безпідставною, оскільки в зазначений період учасники справи в правовідносинах, пов`язаних з пенсійним забезпеченням, не перебували.

Станом на 01.01.2007 статтею 1 Закону №1282-ХІІ встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 Закону №1282-ХІІ (в редакції, чинній станом на 01.01.2007) визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відповідно до ст.4 Закону №1282-ХІІ (в редакції, чинній станом на 01.01.2007), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В частину першу статті 4 Закону №1282-ХІІ внесено зміни згідно із Законом № 911-VIII від 24.12.2015 і на час судового розгляду справи вона викладена в такій редакції: Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (в іншій частині стаття 4 Закону змін не зазнала).

Отже, вказаною нормою Закону №1282-ХІІ в редакціях, чинних в період перебування позивача на обліку в органі Пенсійного фонду України, встановлено підстави для проведення індексації, а саме коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлений законом у відповідному розмірі.

Відповідно до частини четвертої статті 5 Закону №1282-ХІІ із змінами, внесеними згідно із Законом № 2148-VIII від 03.10.2017, індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 №1078 (далі Порядок №1078).

Згідно з п.1-1 Порядку №1078 (в редакції, чинній станом на 01.01.2007), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку №1078 (в редакції, чинній станом на 01.01.2007) визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 (в редакції, чинній на час вирішення судового спору), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

З матеріалів судової справи встановлено, що в період з 01.01.2007 до часу судового розгляду справи відповідачем індексація пенсії позивача не нараховувалась та не виплачувалась, що відповідач не заперечує.

Суд критично оцінює та відхиляє як безпідставні доводи органу Пенсійного фонду про те, що індексація пенсії позивача не здійснювалась у зв`язку з неподанням пенсіонером заяви та додаткових документів. Суд зазначає, що чинним законодавством не вимагається і не вимагалось подання пенсіонером заяви для проведення індексації його пенсії. Індексація доходів населення, у тому числі й пенсій, здійснюється в силу закону в разі виникнення підстав, визначених в статті 4 Закону №1282-ХІІ.

Щодо твердження відповідача про те, що позивач є самозайнятою особою - адвокатом, а тому пенсія підлягає індексації після проведення індексації доходу, отриманого від зайняття адвокатською діяльністю (гонорару адвоката), суд зазначає таке.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VІ (далі - Закон №5076-VІ), адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст.13 Закону №5076-VІ, адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Відповідно до п.14.1.226 ст.14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінників, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Абзацом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що взяття на облік осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, зокрема тих, що займаються адвокатською діяльністю, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Особа, яку внесено до реєстру страхувальників, вважається працюючою з дати, що зазначена в реєстрі, як дата взяття на облік платника єдиного внеску.

Пунктом 178.1 статті 178 Податкового кодексу України встановлено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у фіскальних органах за місцем постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік відповідно до ст. 65 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.31 та ч.7 ст.32 Закону №5076-VІ, відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю, про припинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України.

Статус непрацюючої особи набувається за умови зняття такої особи з обліку податкових органів, так і зупинення або припинення ним права на зайняття адвокатською діяльністю відповідно до статей 31, 32 Закону №5076-VІ.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що поняття фізичної особи-підприємця та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність (у даному випадку адвокатську діяльність) не є тотожними, оскільки відповідно до пункту 14.1.226 статті 14 Податкового кодексу України це різні форми самозайнятості осіб.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.11.2018 у справі №640/17433/14-а (№К/9901/1094/18), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1078 в редакції, чинній на 01.01.2007, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, стипендії, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, щомісячна грошова допомога малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Пунктом 4 Порядку № 1078 в редакції, чинній на час вирішення судового спору, встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Пунктом 9 Порядку № 1078 в редакції, чинній на 01.01.2007, було встановлено, що працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії провадиться після індексації суми оплати праці на підставі довідки підприємства, установи, організації, де працює пенсіонер, в якій зазначається розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексована її сума і сума індексації.

У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.

Підприємства, установи та організації зобов`язані у двотижневий строк після проведення індексації оплати праці подавати органам, які призначають і виплачують пенсію, інформацію про розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексовану її суму та суму індексації. На підставі поданої інформації органи, які призначають і виплачують пенсію, здійснюють перерахунок сум індексації пенсій.

У разі звільнення пенсіонера з роботи власник або уповноважений ним орган подає відповідну довідку до органу, який призначає і виплачує пенсію, для проведення індексації пенсії згідно з цим Порядком.

Пункт 9 Порядку № 1078 виключено на підставі Постанови КМ № 141 від 28.02.2018.

Згідно зі ст.30 Закону №5076-VІ, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 94 Кодексу законів про працю України визначено, що заробітна плата - винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відтак, поняття гонорару не є тотожним поняттю заробітної плати.

За обставинами справи, судом не встановлено, що у спірний період позивачу провадилась індексація суми оплати праці на підставі довідки підприємства, установи, організації. Формою доходу адвоката є гонорар, а відповідно до проаналізованих вище норм законодавства, не передбачено здійснення клієнтом індексації гонорару адвоката.

Враховуючи викладене, посилання відповідача на те, що пенсія підлягає індексації після проведення індексації доходу (гонорару), отриманого від зайняття адвокатською діяльністю, суд вважає безпідставними.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач в період з 01.01.2007 до часу судового розгляду безпідставно не здійснював індексацію пенсії позивача, всупереч порядку, встановленому чинним законодавством.

Наведене свідчить про те, що така поведінка держави в особі її компетентних органів не відповідає принципу належного врядування, зміст якого розкритий у багатьох рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у рішенні від 20.01.2012 у справі Рисовський проти України.

Очевидно, що на виконання положень Закону №2262-XII, Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078 державні органи не діяли вчасно та послідовно.

Невиконання державою покладених на неї обов`язків щодо соціального забезпечення та захисту громадян підриває довіру громадян до належного виконання всіма суб`єктами владних повноважень своїх функції, та до можливості отримати справедливий соціальний захист.

Зважаючи на те, що нарахування пенсіонеру індексації його пенсії в повному обсязі (правильному розмірі) покладається на відповідний орган Пенсійного фонду, то непроведення відповідачем нарахування та виплати такої індексації позивачу свідчить про те, що його протиправна бездіяльність призвела до триваючого порушення права позивача на отримання соціальної виплати.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень (дій, бездіяльності) суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За результатами судового розгляду суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо непроведення індексації пенсії позивача відповідно до статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки така пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень порушує гарантоване державою право на соціальний захист, яке підлягає судовому захисту.

Оскільки пенсійне забезпечення ОСОБА_1 здійснюється органом Пенсійного фонду з 01.01.2007, то позов в частині вимоги про визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Рівненській області щодо непроведення індексації позивачу пенсії з 01.03.2003 по 31.12.2006, та відповідно зобов`язання відповідача провести її індексацію за вказаний період, є необґрунтованими та безпідставними, а відтак, задоволенню не підлягають.

Відтак, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача провести індексацію пенсії позивача на підставі статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та її виплату з 01.01.2007 по дату прийняття судового рішення.

При цьому, суд не приймає до уваги доводів відповідача щодо пропущення позивачем строку на звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України, оскільки в Україні не існувало та не існує на сьогоднішній день жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24.09.2020 у справі №569/19123/17 (№К/9901/2337/19).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, то підстави для застосування положень статті 139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7, м. Рівне, 33028; ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 1 січня 2007 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 та її виплату на підставі статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 1 січня 2007 року по дату прийняття судового рішення.

Відмовити у задоволенні позову в частині вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо непроведення індексації та виплаті пенсії ОСОБА_1 за період з 1 березня 2003 року по 31 грудня 2006 року, та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести її індексацію та виплату за період з 1 березня 2003 року по 31 грудня 2006 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2020 року.

Суддя Н.О. Дорошенко