Справа № 215/4013/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 жовтня 2020 року Справа № 215/4013/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Надія Євгенівна, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №3» Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №3» Криворізької міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська поліклініка № 3» Криворізької міської ради, яка виявилася у порушенні його права на попередження страждань і болю, на медичні профілактичні заходи, у невизначеності способу захисту його інтересів, правової позиції ст. 49 Конституції України, ч. 1 ст. З, п. 7 ст. 4, ст. 6, 10, п. «а», «б» ст. 10, ст. 31, 32, 42, ч. 1 ст. 43, ст. 53, п. «а» ст. 78 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та постановити окрему ухвалу згідно ст. 249 КАС України;

- визнати протиправною бездіяльність комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська поліклініка № 3» Криворізької міської ради, яка виявилась у порушенні права бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 22.05.2020 року вх. 421;

- визнати протиправною бездіяльність комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська поліклініка № 3» Криворізької міської ради, яка виявилась у невинесенні за результатами розгляду звернення від 22.05.2020 року, рішення, постанови, тобто правового акту;

- визнати протиправною бездіяльність комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська поліклініка № 3» Криворізької міської ради, яка виявилась у непідкоренні ч.ч. 1, 3 ст. 49 Конституції України, ч. 4 ст. 4, п. «д» ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 38, ч. З ст. 39, ч. З ст. 43 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» відповідно до його звернення від 22.05.2020 року.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №3» Криворізької міської ради передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

13.08.2020 року матеріали адміністративної справи №215/4013/20 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Вищезазначену ухвалу суду про залишення позову без руху від 18.08.2020 року направлено на адресу позивача, яка вказана у позовній заяві, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням, проте 07.10.2020 року конверт №090 повернувся на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

За визначенням п. 12 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно із частиною першою статті 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до змісту абз. 4 ч. 4 ст. 124 КАС України у разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

За правилами ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

При цьому беруться до уваги положення ч. 6 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якими у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Отже, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала суду від 18.08.2020 року вважається належним чином врученою позивачу 01.10.2020 року.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позивач належним чином повідомлений про залишення його позовної заяви без руху.

При цьому, суд зазначає, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, а відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2020 року (справа №640/209945/18).

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач не виявив «необхідної старанності» з метою подання позову до суду, який би відповідав вимогам ст..161 КАС України.

У визначений судом термін недоліки позовної заяви не усунуто.

Згідно п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративного позову разом з додатками до нього підлягають поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №3» Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві.

Роз`яснити, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п. 15.5 п. 15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець