Справа № 200/8907/19-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 200/8907/19-а

адміністративне провадження № К/9901/25992/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року в частині задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 200/8907/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» (далі - ТОВ «Техремпоставка») звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо нарахування та погашення в інтегрованій картці платника податків ТОВ «Техремпоставка» процентів за користування розстроченням у розмірі 2 506 133,43 грн за кодом платежу 30 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» та у розмірі 19 062 914, 94 грн за кодом платежу 85 «Податок на прибуток приватних підприємств»;

- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби здійснити корегування даних інтегрованої картки платника шляхом виключення з інтегрованої картки платника податків ТОВ «Техремпоставка» нарахованих та погашених процентів за користування розстроченням у розмірі 2 506 133,43 грн за кодом платежу 30 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», у розмірі 19 062 914,94 грн за кодом платежу 85 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення заступника начальника Офісу великих платників ДФС № 8 від 26 квітня 2019 року про нарахування процентів за користування розстроченням ТОВ «Техремпоставка». Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби здійснити корегування даних інтегрованої картки платника шляхом виключення з інтегрованої картки платника податків ТОВ «Техремпоставка» нарахованих та погашених процентів за користування розстроченням у розмірі 2 506 133,43 грн за кодом платежу 30 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», у розмірі 19 062 914,94 грн за кодом платежу 85 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року в частині задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, Офіс великих платників податків ДПС (правонаступник Офісу великих платників податків ДФС) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Дослідивши касаційну скаргу щодо її відповідності наведеним вище вимогам процесуального закону, Верховний Суд установив, що у скарзі не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень у касаційному порядку.

У поданій касаційній скарзі скаржник фактично не погоджується з оцінкою, яку суд апеляційної інстанції надав фактичним обставинам справи щодо обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас касаційна скарга не містить посилання на конкретний правовий висновок Верховного Суду, який не було враховано апеляційним судом.

Крім того, суд звертає увагу скаржника на те, що недостатньо самого лише зазначення постанов Верховного Суду, в яких викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року в частині задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 200/8907/19-а - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Шишов