Справа № 580/3395/20
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року справа № 580/3395/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання висновку протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі позивач) з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, далі відповідач 1), ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, далі відповідач 2),в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок від 05.12.2019 про відмову у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850;

- зобов`язати відповідача 1 прийняти рішення, яким призначити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, як інваліду І групи, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850 в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення І групи інвалідності та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу (спадкоємець відповідно до Договору про поділ спадкового майна).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем 2 протиправно складено висновок про відмову у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі №580/1945/19 встановлено, що сума одноразової грошової допомоги, не призначена і не виплачена ОСОБА_2 , але на яку він мав право, має бути віднесена до спадщини позивача.

Відповідач 1 у визначений судом строк відзиву на позов не надав, про причини його неподання суд не повідомив.

Відповідач 2 позов не визнав, надіслав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що ОСОБА_1 не має права на отримання суми одноразової грошової допомоги, яка не призначена і не виплачена ОСОБА_2 , оскільки відсутні докази того, що позивач є спадкоємцем цієї одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ОСОБА_2 1-ї групи інвалідності.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді чергового ПЦО ОВО Золотоніського РВВС УВС Черкаського облвиконкому в званні лейтенанта міліції, приймав участь в роботі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

03 грудня 1997 року ОСОБА_2 вперше оглянутий обласною ВТЕК №2 м. Черкаси, група інвалідності не встановлена та визначено 25% ступеню втрати професійної працездатності одноразово. 29 травня 2000 року він отримав страхову суму за державним обов`язковим особистим страхуванням в розмірі 925 грн. за втрату 25% працездатності, отриману в період проходження служби.

17 квітня 2001 року при повторному огляді обласною МСЕК №2 йому, строком до 01.05.2004, встановлено III групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та визначено 35% ступеню втрати професійної працездатності.

30 липня 2001 року у зв`язку із встановленням III групи інвалідності через захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, ОСОБА_2 отримав страхову суму за державним обов`язковим особистим страхуванням в розмірі 10496 грн.

27 квітня 2004 року під час повторного огляду обласною МСЕК №2 ОСОБА_2 безтерміново встановлено III групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та визначено 40% ступеню втрати професійної працездатності. 29 березня 2017 року під час повторного огляду спеціалізованою радіологічною МСЕК йому безтерміново встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та визначено 70% ступеню втрати професійної працездатності.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 у справі №711/1837/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2018, визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначені ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи з 29.03.2017, відповідно до Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850; зобов`язано управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для призначення заявнику одноразової грошової допомоги та зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення 2 групи інвалідності відповідно до Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

14 червня 2018 року під час повторного огляду обласною МСЕК №1 ОСОБА_2 безтерміново встановлено І групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та визначено 95% ступеню втрати професійної придатності, у зв`язку із чим в липні 2018 він звернувся до Міністерства внутрішніх справ України з заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно листа Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 13.08.2018 №15/2-3022 матеріали з питання призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 повернуто без розгляду, оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, що за умовами п. 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 не дає заявнику права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а відповідно до ухвали від 12.03.2019 у справі №711/1837/18 Верховним Судом, з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.2019, установлено, що державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. посвідчено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею одноразової грошової допомоги в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ІІ групи інвалідності відповідно до Закону України «Про міліцію», що належала померлому ОСОБА_2 .

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 у справі №711/1837/18 управлінням МВС України в Черкаській області підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги та скеровано його до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України.

Листом від 13.05.2019 №П-150 управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області позивача повідомлено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.06.2018, ухвали Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №711/1837/18 матеріали з питання призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 14.05.2019 направлені до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України. Посилаючись на лист Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 13.08.2018 №15/2-3022 управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області зазначило, що у зв`язку з тим, що одноразова грошова допомога по І групі інвалідності ОСОБА_2 не нарахована, відсутні правові підстави проводити виплату зазначеної допомоги позивачу, як дружині померлого.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі №580/1945/19 визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи з 14.06.2018, відповідно до Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850; зобов`язано управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених в цій постанові; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 24.12.2019 №20032/15-2019 повернуто затверджений на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі №580/1945/19 висновок та матеріали про відмову у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем цієї одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ОСОБА_2 1-ї групи інвалідності.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає, що ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» (далі Закон №565-XII) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок №850) грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи. Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Порядком №850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку №850, висновок щодо виплати грошової допомоги. Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку №850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених пунктом 14 Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 4 Порядку №850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» Закон України «Про міліцію» визнано таким, що втратив чинність.

Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Таким чином, за ОСОБА_2 зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-XII відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» й, виходячи з положень якого обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 30 січня 2018 року у справі №822/1579/17, від 13 лютого 2018 року у справах №808/1866/16 та №806/845/16, від 18 жовтня 2018 року у справі № 369/13187/17.

В той же час, згідно пункту 9 Порядку №850, Міністерство внутрішніх справ в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний прийняти рішення стосовно виплати одноразової грошової допомоги, а не повертати матеріали відносно ОСОБА_2 , ухиляючись від розгляду поданих документів та від прийняття обґрунтованого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 13 лютого 2018 року у справі №808/1866/16, від 19 вересня 2018 року у справі №530/1280/17, від 03 жовтня 2018 року у справах №361/7249/17 та №361/7249/17, і суд не вбачає підстав для відходу від такого висновку.

Законом №565-XII не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє заявника права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Відтак, вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850, і підстави, з якої виходив відповідач при поверненні документів, вказана норма не містить.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 13 лютого 2018 року у справі №808/1866/16, від 01 серпня 2018 року у справі №750/5060/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №369/13187/17.

Із матеріалів справи судом встановлено, що листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 24.12.2019 №20032/15-2019 повернуто затверджений на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі №580/1945/19 висновок та матеріали про відмову у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем цієї одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ОСОБА_2 1-ї групи інвалідності.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002).

Водночас, відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства («Stretch V. The United Kingdom» № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини»). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність («MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS V. GERMANY» № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

У пункті 40 справи «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції , має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Суд звертає увагу, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі №580/1945/19 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а відповідно до ухвали від 12.03.2019 у справі №711/1837/18 Верховним Судом, з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.2019, установлено, що державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. посвідчено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею одноразової грошової допомоги в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ІІ групи інвалідності відповідно до Закону України «Про міліцію», що належала померлому ОСОБА_2 …сума одноразової грошової допомоги, не призначена і не виплачена , але на яку він мав право, що підтверджено під час апеляційного провадження, має бути віднесена до спадщини позивача.

На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати висновок від 05.12.2019 про відмову у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850.

Разом з тим, оскільки Порядком № 850 передбачений механізм призначення та виплати такої допомоги, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850, відповідно, зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення, яким призначити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, як інваліду І групи, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850 в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення І групи інвалідності та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 .

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати висновок від 05.12.2019 про відмову у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850.

Зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення, яким призначити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, як інваліду І групи, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою КМУ від 21.10.2015 №850 в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення І групи інвалідності та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.А. Гайдаш