Справа № 640/20834/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М, при секретарі Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кадрового центру Збройних сил України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кадрового центру Збройних сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльності Командування Кадрового центру Збройних сил України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби;

- зобов`язати Командування Кадрового центру Збройних сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2020 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_1 проходив військову службу в Кадровому центрі Збройних Сил України, має статус учасника бойових дій.

Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №164 від 12.04.2019 року полковник ОСОБА_1 , начальник архівного відділу Кадрового центру Збройних Сил України звільнений у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я).

Наказом начальника Кадрового центру Збройних Сил України (по стройовій частині) №115 від 12.06.2019 року позивача виключено зі списків особового складу.

Оскільки позивачу при звільненні не було виплачено грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій, він звернувся з рапортом до начальника Кадрового центру Збройних Сил України.

Листом від 10.06.2019 року позивача повідомлено про те, що грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій не може бути виплачена, оскільки позивач не звертався за отриманням такої.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції, всупереч статті 48 КАС України, не було залучено другим відповідачем Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України, оскільки Кадровий центр Збройних сил України не має окремих рахунків, не веде окреме фінансове господарство та утримується на грошовому забезпеченні при Фінансовому управлінні Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 3 статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Частиною 5 статті 48 КАС України передбачено, що під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Отже, співвідповідач може бути залучений до участі у справі виключно у разі наявності обґрунтованих підстав та за згодою або клопотанням позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги щодо необхідності залучення співвідповідача у даній справі відповідач зазначає про те, що Кадровий центр Збройних сил України утримується на грошовому забезпеченні при Фінансовому управлінні Генерального штабу Збройних Сил України, а тому, без залучення останнього співвідповідачем у справі, не може виконати рішення суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 8 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Таким чином, нарахування компенсації за невикористану додаткову відпустку, як складової грошового забезпечення, здійснюється, в даному випадку, на підставі наказу начальника Кадрового центру Збройних сил України.

В свою чергу, матеріали справи свідчать, що позивач проходив військову службу саме у Кадровому центрі Збройних сил України, правомірність бездіяльності якого і є предметом у даній справі та який має обов`язок з поновлення порушених прав позивача.

Крім того, доводи апелянта також спростовуються наявним у матеріалах справи наказом начальника Кадрового центру Збройних Сил України (по стройовій частині) №115 від 12.06.2019 року про, зокрема, виплату позивачу при звільненні надбавок та премії, що у свою чергу підтверджує наявність у начальника Кадрового центру Збройних Сил України повноважень щодо прийняття відповідних рішень.

Судом першої інстанції встановлено бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016-2019 роки, оскільки позивач протягом 2016-2019 років мав право на нарахування додаткової відпустки та (за неможливістю її використати) на виплату грошової компенсації. Рішення в цій частині апелянтом не оскаржується. Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що належним способом захисту є зобов`язання відповідача провести відповідні нарахування та виплати.

Отже, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо розгляду справи без залучення співвідповідача є необґрунтованими.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Кадрового центру Збройних сил України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та в силу частини 5 статті 328 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко