Справа № 400/3460/20
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України
27 жовтня 2020 р. № 400/3460/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до:Миколаївського обласного військового комісаріату в особі Миколаївського обласного військового комісара, вул. Спаська, 33,Миколаїв,54030
про:скасування п.1 наказу від 12.08.2020 № 146,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Миколаївського обласного військового комісару з вимогами скасувати п.1 наказу ТВО Миколаївського обласного військового комісара полковника Мамчура В. №146 від 12.08.2020 стосовно накладення дисциплінарного стягнення догани.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він проходить військову службу у Центральному районному військовому комісаріаті м. Миколаєва, має статус учасника бойових дій, за період служби до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має заохочення від командування. За час проходження військової служби накопичив хронічні захворювання, періодично вимушений звертатися до медичної служби. Умови служби у військкоматі дозволяли дотримуватися лікарських рекомендацій. 07.08.2020 о 14.00 год., позивач отримав розпорядження про убуття офіцерів військкомату у відрядження до в/ч НОМЕР_1 . Оскільки у розпорядженні були відсутні посада за військово-облікової спеціальністю позивача та термін, на який його відправлено у відрядження, він вирішив що він не зобов`язаний його виконувати, оскільки його функціональні обов`язки не передбачають проходження військової служби в зоні ООС в мирний час. Відповідно до ст.37 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ОСОБА_1 подав рапорт на ім`я військового комісару Центрального РВК, де пояснив причини, згідно яких, на даний час він не може бути відрядженим. Але рішенням командування не було доведено рішення по рапорту, бесіди не проведено, в проблеми позивача не вникали і чуйності не проявили. Крім того, в той саме час загострилася виразкова хвороба, дружина була прооперована та потребувала догляду, старенька матуся 1936 р.н. перебувала на утриманні позивача. 10.08.2020 призначено службове розслідування за фактом відмови вибувати у відрядження. 12.08.2020 довели наказ про накладення дисциплінарного стягнення догани. Разом з тим вину не доведено, жодної аргументації не надано. Не доведено умислу та вини, що позивач дійсно бажав та мав намір не виконувати, при цьому мав можливість виконувати наказ про убуття у відрядження.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію відповідач аргументував тим, що підполковник ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом і відповідно до висновків військово-лікарської комісії придатний до проходження військової служби. Відповідно до розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 06.08.2020 начальник відділення офіцерів запасу і кадрів ОСОБА_1 повинен був прибути 10.08.2020 об 07.00 до штабу військової частини НОМЕР_2 , з подальшим вибуттям у відрядження в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , з метою залучення осіб офіцерського складу підпорядкованих військових комісаріатів до сил та засобів, які приймають участь в зоні виконання завдань операції об`єднаних сил (ООС) та відповідно до замислу на доукомплектування особовим складом військових частин бойового складу. Вимоги даного розпорядження були доведені до позивача. Позивач відмовився виконувати розпорядження. Одночасно з цим, позивачем подано рапорт про неможливість виконувати розпорядження про вибуття у відрядження в розпорядження командира в/ НОМЕР_3 . В рапорті він зазначив обставини щодо свого морально-ділового стану та сімейних обставин 2 річної давності. Військовим комісаром Центрального РВС подано рапорт про відмову позивачем виконати наказ. За цим фактом було призначено розслідування. Під час розслідування з`ясовано, що це не перший випадок відмови підполковника ОСОБА_1 від відрядження в зону АТО. У 2018 році, він вже відмовлявся від відрядження за аналогічних підстав. На той час командування проявило чуйність до потреб та проблем підполковника ОСОБА_1 , чим надало час для вирішення нагальних потреб, а саме понад 2 роки, але в свою чергу, коли виникло питання виконання своїх загальновійськових обов`язків, позивач ухилився від відрядження, надав ідентичний рапорт з раніше заявлених підстав та тих самих довідок, термін яких сплинув. Вина позивача було доведена під час службового розслідування та обрано стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту.

В судовому засіданні 28.09.2020 позивач та представник відповідача підтримали власні позиції, викладені у процесуальних заявах по суті справи.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження 27.10.2020 без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, відповідно до визначених строків в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі, оскільки клопотань від сторін про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, від сторін не надходило.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

30.06.2016 ОСОБА_1 з 01.08.1985 по 19.12.2005 проходів військову службу в Збройних Силах СРСР та України та був звільнений в запас.

17.08.2015 ОСОБА_1 призваний до Збройних Сил України за мобілізацією та проходив військову службу на посаді начальника відділення офіцерів запасу та кадрів Центрального РВК.

30.05.2016 ОСОБА_1 уклав контракт зі Збройними Силами України на проходження військової служби на посаді начальника відділення офіцерів запасу та кадрів Центрального РВК.

06.08.2020 командиром військової частини НОМЕР_2 надіслано розпорядження Миколаївському обласному комісару про забезпечення прибуття офіцерів районних (міських) військових комісаріатів за списком, на 07.00 10.08.2020 до штабу військової частина НОМЕР_2 м. Одеса, з подальшим вибуттям у відрядження в розпорядження військової частини НОМЕР_1 .

В доданому до розпорядження списку, окрім інших, був зазначений начальник відділення офіцерів запасу і кадрів Центрального РВК м. Миколаєва підполковник ОСОБА_1 .

07.08.2020 військовим комісаром Центрального РВК м. Миколаєва доведено до відома підполковника ОСОБА_1 розпорядження про необхідність убути у відрядження.

07.08.2020 начальник відділення офіцерів запасу і кадрів Центрального РВК м. Миколаєва підполковник ОСОБА_1 відмовився від відрядження, про що подав рапорт.

Також, 07.08.2020 військовим комісаром Центрального РВК м. Миколаєва повідомлено військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 про неможливість виконати наказ, у зв`язку з відмовою підполковника ОСОБА_1 .

10.08.2020 ТВО військового комісара Миколаївського ОВК призначено службове розслідування за фактом відмови начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Центрального РВК підполковника ОСОБА_1 вибувати у відрядження.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що наказ про відрядження було належним чином доведений до відома ОСОБА_1 , але він відмовився його виконувати, подав рапорт, що за своїм морально-діловим станом та станом здоров`я, сімейними обставинами він не може відбути в зону ООС на доукомплектування особовим складом військових частин бойового складу.

Також, службовим розслідуванням встановлено, що це не перша відмова підполковника ОСОБА_1 від вибуття у відрядження. В 2018 році, він так само відмовлявся від відрядження у зону АТО.

Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковані як невиконання наказу, порушенням вимог ст.ст.1, 2, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та п.10 ст.11 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України.

12.08.2020 ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 видано наказ №146 «Про результати службового розслідування», відповідно до якого за невиконання вимог ст.ст.1, 2, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та п.10 ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальнику відділення офіцерів запасу і кадрів Центрального РВК підполковника ОСОБА_1 оголошено догану.

Відповідно до ст.ст.1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до ст.6 Дисциплінарного статуту, право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

Відповідно до п.11 Статуту внутрішньо служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки - беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Таким чином, відповідно до вимог Статутів Збройних Сил України, позивач зобов`язаний виконувати накази командирів, у тому числі щодо вибуття у відрядження.

Відмова від виконання наказу про вибуття у відрядження, є складом дисциплінарного правопорушення військовослужбовця.

Обставини на які посилається позивач, обґрунтовуючи свою відмову від вибуття у відрядження, є на думку суду непереконливими, та не сумісними з виконання обов`язків військовослужбовця.

Відповідно до п.48 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення догана.

Відповідно до п.п.83,83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

У цьому випадку, судом встановлено, що службове розслідування було проведено, рішення про накладення дисциплінарного стягнення прийнято компетентною особою, міра стягнення обрана відповідно до ступеня правопорушення.

Суд не вбачає ознак протиправності у наказі про притягнення позивач до дисциплінарної відповідальності, та підстав для його скасування.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_4 ) до Миколаївського обласного військового комісаріату в особі Миколаївського обласного військового комісара (вул. Спаська, 33,Миколаїв,54030 ) відмовити.

2. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 30.10.2020.