Справа № 1.380.2019.006579
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року м. Київ № 1.380.2019.006579

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 45 560 056,72 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 адміністративну справу передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2020 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою суду запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивачу - подати до суду відповідь на відзив.

Відповідач відзив на позовну заяву у строк встановлений судом не надав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі наказу від 13.09.2018 №5313 та повідомлення від 13.09.2018 №659 Головним управлінням ДФС у Львівській області в період з 25.09.2018 по 01.10.2018 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , за період з 01.01.2010 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт від 08.10.2018 №2463/13-01-13-07/ НОМЕР_1 .

Згідно висновків акту перевірки позивачем встановлено порушення:

- п.49.1, п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) в частині неподання декларації про майновий стан і доходи за 2012, 2013, 2015, 2016 роки та перекручення даних у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік;

- пп.14.1.213 п.14.1 ст.14, пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170, п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 22 722 039,43 грн., в тому числі за 2012 рік - 1 120 525,82 грн., за 2013 рік - 2 365 547,39 грн., за 2014 рік - 4 007 085,01 грн., за 2015 рік - 15 100 469,22 грн., за 2016 рік - 128 412,00 грн.;

- пп.1.2, пп.1.3, пп.1.5, пп.1.6. п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», в результаті чого донараховано військового збору за 2015, 2016 роки на загальну суму 1 143 692,95 грн., в тому числі за 2015 рік - 1 132 991,94 грн., за 2016 рік - 10 701,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Львівській області 06.11.2018 прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ , яким збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 28 402 549,29 грн.;

№ , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 680 грн.;

№ , яким збільшено грошове зобов`язання з військового збору в сумі 1 429 616,19 грн.

Згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість від 10.10.2019 №1224/9/13-01-51-08 за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 45 560 056,72 грн., яка виникла в результаті несплати у встановлені терміни визначені податковими повідомленнями-рішеннями грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктами, 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп.14.1.39 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас, згідно підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Як передбачено пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий борг зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 06.11.2018: № , яким збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 28 402 549,29 грн. (з яких за податковим зобов`язанням - 22 722 039,43 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 5 680 509,86 грн.); № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 680,00 грн.; № , яким збільшено грошове зобов`язання з військового збору в сумі 1 429 616,19 грн. (з яких за податковим зобов`язанням - 1 143 692,95 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 285 923,24 грн.).

Відповідачем вказані податкові повідомлення-рішення оскаржено в судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2019 та постановою Верховного суду від 02.03.2020, в адміністративній справі №640/18930/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказу, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Зі змісту судового рішення першої інстанції, з яким погодились суди вищої інстанції, вбачається, що контролюючим органом доведено правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень та надано достатньо належних доказів в підтвердження фактів неподання ОСОБА_1 декларацій про майновий стан та доходи за 2012, 2013, 2015, 2016 роки, отримання нею іноземних доходів в розмірі 120 359 165,61 грн, з яких вона не сплатила податок. У акті перевірки зроблений розрахунок суми податку на доходи фізичних осіб, який підлягав сплаті із цієї суми доходу, в розрізі податкових зобов`язань за 2012, 2013, 2014, 2015 та 2016 роки, а також розрахунок військового збору за 2015, 2016 роки, який визнано судами вірним. Крім того, судом першої інстанції зроблено висновок, що контролюючий орган правомірно визначив ОСОБА_1 податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2012, 2013 та 2014 роки без дотримання строку давності 1095 днів, оскільки податкові декларації за ці звітні (податкові) періоди нею не були подані.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

За таких обставин, рішення суду від 27.03.2019 у справі №640/18930/18 набрало законної сили 12.08.2019.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Як вбачається з матеріалів справи, грошові зобов`язання, визначені контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях від 06.11.2018 №, №, №, відповідачем у встановлений чинним законодавством строк не сплачено.

Згідно картки особового рахунку та довідки про заборгованість від 10.10.2019 №1224/9/13-01-51-08 відповідачу також нараховано пеню на загальну суму 15 727 212,18 грн.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з положеннями підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом є податковим боргом.

Відповідно до приписів статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1).

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п.59.3).

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4).

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (п.59.5).

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу відповідача направлялася податкова вимога №99451-50 від 15.08.2019, яка надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення.

Доказів оскарження податкової вимоги відповідачем не надано.

Також в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем податкового боргу у повному обсязі.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як передбачено підпунктом 20.1.19 пунктом 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Матеріалами справи встановлено, що наявність податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору у відповідача підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач відзиву на позовну заяву не надав, доказів погашення боргу з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору не подав, суд дійшов висновку, що заявлена сума є узгодженою та підлягає стягненню з рахунків, що обслуговують такого платника податків та за рахунок готівки, що йому належить.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які спростовували б доводи позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Львівській області (79018, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 45 560 056,72 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко