Справа № 620/4179/20
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
02 листопада 2020 року м. Чернігів Справа № 620/4179/20
Чернігівський окружний адміністративний суд
в складі головуючого судді Бородавкіної С.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивачі 25.09.2020 звернулися до суду з адміністративним позовом до Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області, у якому просять визнати протиправними та скасувати:
- рішення відповідача від 24.07.2020 №1588-34/VII «Включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок з підготовки лотів для продажу права оренди земельних ділянок на земельних торгах у формі аукціону та надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»;
- рішення відповідача від 24.07.2020 №1595-34/VII «Про відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, для індивідуального садівництва, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), будівництва індивідуальних гаражів» щодо відмови їм у наданні дозволів на розробку проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства;
- зобов`язати відповідача розглянути їх клопотання від 23.06.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,000 га, за рахунок земельної ділянки, що знаходиться на території Чернігівської області Бобровицького району за межами с. Петрівка.
Одночасно з пред`явленням позову позивачами подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області від 24.07.2020 №1588-34/VII «Включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок з підготовки лотів для продажу права оренди земельних ділянок на земельних торгах у формі аукціону та надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» до набрання судовим рішенням законної сили, та заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на виконання вказаного рішення.
Зазначена заява обґрунтована тим, що Бобровицькою міською радою Бобровицького району Чернігівської області вживаються дії, спрямовані на реалізацію прав оренди на спірні земельні ділянки на торгах. У разі, якщо такі права оренди будуть реалізовані, поновити порушені права заявників буде неможливим, оскільки отримати у власність бажані земельні ділянки в порядку статті 121 Земельного кодексу України буде неможливим.
Вирішуючи вказану заяву по суті, суд враховує таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частинами першою та другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
В розумінні наведеної норми закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Розглядаючи та вирішуючи подану заяву, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Крім того, правова позиція по даному питанню висловлена в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.
Однак, проаналізувавши вимогу про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що доводи позивачів є такими, що не підтверджуються існуванням обставин, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких може бути застосовано забезпечення позову, оскільки ними у заяві не наведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим поновлення їх прав, а також не зазначено підстав для висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам.
Крім того, наявність чи відсутність протиправних дій Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області під час винесення рішення від 24.07.2020 №1588-34/VII «Включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок з підготовки лотів для продажу права оренди земельних ділянок на земельних торгах у формі аукціону та надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» є предметом даного спору та надання йому правової оцінки буде фактично вирішенням справи по суті до постановлення рішення у даній справі, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявниками не наведено достатньо обґрунтованих доводів та доказів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди їх правам, свободам та інтересам, а отже, ними не доведено наявності підстав для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, відповідно до статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 02.11.2020.

Суддя С.В. Бородавкіна