Справа № 140/10355/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року ЛуцькСправа № 140/10355/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Сметани Т.В.,

прокурора Довгана Н.Я.,

представника позивача Панасюка О.В.,

представника відповідача Семенюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом заступника військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь Міністерства оборони України в особі Волинського обласного військового комісаріату грошових коштів у сумі 255376,45 грн., з урахуванням кратності 3 (три) та податку на додану вартість (20%) в якості відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Волинському ОВК на посаді начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла (начальника служби зв`язку). Під час передачі посади було виявлено нестачу майна зв`язку. Відповідно до акту визначення залишкової вартості недостаючого майна служби зв`язку, загальна сума нестачі складає 255376,45 грн., з урахуванням кратності 3 (три) та податку на додану вартість (20%). Позивачі вважають, що матеріальна шкода нанесена внаслідок неналежного виконання службових обов`язків колишнім військовослужбовцем Волинському ОВК начальником інформаційно-телекомунікаційного вузла майором ОСОБА_1 , а тому відповідно до пунктів 13, 14 "Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі" він повинен нести повну матеріальну відповідальність, оскільки його дія (бездіяльність) має ознаки злочину (за даним фактом військовою прокуратурою Луцького гарнізону внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 410 КК України).

З врахуванням викладеного прокурор просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року було відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд було вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві (а.с.65-68) представник відповідача позову не визнала, вважає, що участь прокурора у справі є спробою тиску на відповідача. Вказує, що відповідно до висновків акту службового розслідування відповідач внаслідок неналежного виконання обов`язків, з необережності допустив незбереження майна, а тому відповідно до пункту 10 Положення за такі дії наступає матеріальна відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення. Враховуючи, що позивачі не долучили належного доказу передання на зберігання чи довірення відповідачу майна, просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

У відповіді на відзив (а.с.71-74) Волинський ОВК вказує на те, що нестача майна апаратури виникла в період з 26.07.2017, тобто під час виконання своїх службових обов`язків безпосередньо відповідачем ОСОБА_1 .

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року було ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, а ухвалою від 13 жовтня 2020 року було закрито підготовче провадження, справу було призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні прокурор та представник позивача Волинського ОВК позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Міністерство оборони України просило розгляд справи проводити без участі його представника.

Представник відповідача позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Волинському ОВК на посаді начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла (начальника служби зв`язку).

Під час передачі посади було виявлено нестачу майна зв`язку. Відповідно до акту визначення залишкової вартості недостаючого майна служби зв`язку, загальна сума нестачі складає 255376,45 грн., з урахуванням кратності 3 (три) та податку на додану вартість (20%).

Згідно пропозицій акту службового розслідування від 15 лютого 2019 року (а.с.20-23), начальника інформаційно телекомукаційного вузла ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_1 відповідно до абзацу 6 пункту 13 та пункту 14 Положення та Переліку за неналежне виконання обов`язків щодо організації збереження майна зв`язку, яке призвело до його розукомплектування притягнути до повної матеріальної відповідальності у розмірі шкоди, нанесеної державі у сумі 255376,45 грн., з урахуванням кратності 3 (три) та податку на додану вартість (20%).

Відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.02.2019 №50-од ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 року №548-XIV визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах (далі - Статут).

Відповідно до статті 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Порядок притягнення військовослужбовців до матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну державі встановлений Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 243/95-ВР.

Положенням визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

В силу положень п.п.2,3 Положення №243/95-ВР про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Відповідно до пункту 13 Положення №243/95-ВР, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному

розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших

умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших

формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна,

переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання

чи для іншої мети.

Згідно пункту 14 Положення №243/95-ВР, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого

відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його

вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пункт 10 цього Положення передбачає обмежену матеріальну відповідальність, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть

матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 8 Положення, Залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.

Позивачі вважають, що ОСОБА_1 повинен нести повну матеріальну відповідальність у 3-х кратному розмірі майна, представник відповідача відповідач не повинен нести матеріальної відповідальності, оскільки позивачі не долучили належного доказу передання на зберігання чи довірення відповідача майна.

Позивачі вказують про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_1 , оскільки його дія (бездіяльності), на їх думку має ознаки злочину.

Суд вважає, що ОСОБА_1 повинен нести обмежену матеріальну відповідальність з огляду на таке.

Висновки позивачів з покликанням на кримінальне провадження №0000012 про те, що в діях ОСОБА_1 є ознаки злочину і він повинен нести повну матеріальну відповідальність є передчасними, оскільки повідомлення про підозру у вчиненні злочину йому не вручене, відносно нього не має вироку, який набрав законної сили.

Відповідно до висновків акту службового розслідування від 15 лютого 2019 року, відповідач внаслідок неналежного виконання обов`язків, з необережності допустив незбереження майна.

Враховуючи, що сам позивач здійснюючи службове розслідування дійшов висновку, що ОСОБА_1 з необережності допустив незбереження майна, підстав для притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності суд не вбачає, на думку суду ОСОБА_1 повинен нести обмежену матеріальну відповідальність у розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з довідкою про доходи від 02.10.2020 (а.с.115) місячне грошове забезпечення ОСОБА_1 становить 13529,30 грн. (грудень 2018 року січень 2019 року).

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню, суд стягує з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 майнову шкоду у розмірі 13529,30 грн.

Керуючись статтями 242, 245, 246, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 майнову шкоду у розмірі 13529,30 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Військовий прокурор Луцького гарнізону (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Стрілецька, 2).

Міністерство оборони України (03168, місто Київ-168, Повітрофлотський проспект,6 ).

Волинський обласний військовий комісаріат (43008, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Теремнівська, 85 а, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення суду виготовлено 30 жовтня 2020 року.

Суддя В.Д. Ковальчук