Справа № 364/837/20
Суддя: Макаренко Л. А.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/837/20
Провадження № 2-аз/364/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області клопотання ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Володарського районного суду Київської області перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського служби реагування патрульної поліції № 4 Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області Дарчук Ю.В. (рядового поліції) та до Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови від 25.08.2020 р. серії БАБ № 273602 у справі про адміністративне правопорушення.

Після усунення недоліків на виконання ухвали суду від 07.09.2020 р. ухвалою суду від 25.09.2020 р. відкрито провадження в справі, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 01.10.2020 р., відкладений за клопотанням Позивача на 08.10.2020 р.; ухвалою від 08.10.2020 р. замінено первісного співвідповідача (Департамент патрульної поліції) на належного Відповідача Головне управління Національної поліції в Київській області, розгляд справи у зв`язку з цим відкладено на 16.10.2020 р. У судовому засіданні 16.10.2020 р. оголошено перерву до 23.10.2020 р. для подання сторонами додаткових доказів; 23.10.2020 р. справу знято з розгляду на підставі наказу голови суду від 19.10.2020 р. через посилення до 30.10.2020 р. карантинних обмежень у зв`язку з виявленням підтвердженого випадку захворювання працівника суду на COVID-19; судове засідання призначено на 02.11.2020 р.

Разом з тим, Позивачем ОСОБА_1 до суду 16.10.2020 р. (одержано суддею 19.10.2020 р.) подано клопотання про забезпечення позову з вимогою про зупинення дії оскаржуваної в справі постанови до прийняття рішення в справі, яке ухвалою суду від 20.10.2020 р. повернуто без розгляду через неподання до суду документа про сплату судового збору.

29.10.2020 р. надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) по справі № 364/837/20 з проханням забезпечити її позов у названій справі, заборонивши Володарському районному відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) накладати арешт на її пенсійний рахунок, а також шляхом зупинення стягнення з неї грошей.

Водночас у зазначеній заяві ОСОБА_1 викладено клопотання про звільнення її від сплати судового збору на підставі частини першої статті 133 КАС України, яке обґрунтовано тим, що вона має «мінливий» дохід у вигляді пенсії у розмірі 2 400 грн, звідки, як стверджує Заявниця, випливає, що вона знаходиться в дуже скрутному матеріальному становищі, яке не дає можливості їй сплатити судовий збір. На підтвердження наведеної обставини як підстави звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору до заяви додано довідку про доходи, видану 19.10.2020 р. Сквирським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області за період з квітня до вересня 2020 року.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та вирішуючи порушене в її заяві клопотання про звільнення її від сплати судового збору, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд, зокрема, за заявою учасника справи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову; при цьому забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 153 КАС України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову визначені в статті 152 КАС України, частиною четвертою якої встановлено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а саме: у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»), що становить 630 грн. 60 коп.

Частиною першою статті 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Крім того, питання щодо, зокрема, звільнення від сплати судового збору врегульовано нормами Закону України «Про судовий збір».

За приписами пункту 1 частини першої, частини другої статті 8 названого Закону суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Як наводилося вище, Заявниця своє клопотання про звільнення її від сплати судового збору обґрунтовувала мінливим доходом у вигляді пенсії у розмірі 2 400 грн., що підтверджено довідкою відповідного територіального органу Пенсійного фонду України за період з квітня до вересня 2020 року.

Такий доказ, зважаючи на наведені приписи статті 8 Закону України «Про судовий збір», на переконання суду, не є належним доказом, що підтверджує відсутність у Заявниці відповідного доходу і скрутне матеріальне становище за попередній календарний рік, оскільки на підтвердження викладених у заяві обставин Заявниця повинна була надати докази про її доходи (а не лише про розмір пенсії), при цьому не за останні 5 (п`ять) місяців, а за попередній календарний рік, що передував зверненню до суду із заявою про забезпечення позову, тобто за період з вересня 2019 року до вересня 2020 року.

Наведений у статті 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд у своїх рішеннях.

При цьому суд зауважує, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі»).

Також суд виходить з того, що загальна сума отриманих доходів фізичною особою може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік, виданою відповідним органом державної фіскальної (податкової) служби, інформацією із Державного реєстру фізичних осіб платників податків.

Таким чином, суд вважає, що наявність визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» підстав для звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору не доведені нею належними доказами, а відтак її клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

За приписами частин першої, сьомої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи; при цьому суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Зважаючи на усе викладене вище та враховуючи, що до заяви ОСОБА_1 не додано документа, що підтверджує сплату нею судового збору у встановлених порядку і розмірі, а її клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки не доведено наявність підстав для такого звільнення, тому суд дійшов до висновку про наявність визначених частиною сьомою статті 154 КАС України підстав для повернення зазначеного клопотання (заяви) про забезпечення позову без розгляду.

У разі якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина четверта статті 229 КАС України).

Керуючись статтею 8 Закону України «Про судовий збір», статтями 133, 152, 154, 229, 241-243, 248, 256, 292-295, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу VII КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 29.10.2020 р. повернути без розгляду.

Копію цієї ухвали суду надіслати ОСОБА_1 та її представникові ОСОБА_3 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Київської області.

Суддя Л. А. Макаренко