Справа № 214/492/20
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/492/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Гриня Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Гливук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до полку патрульної поліції у місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, поліцейського полку патрульної поліції у місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Буркової Ганни Олександрівни, про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 24.01.2020 року звернулась до суду з позовом, який було уточнено 29.01.2020 року, в якому просить: визнати дії поліцейського сержанта поліції 2 батальйону 2 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області Буркової Г.О. неправомірними; скасувати постанову серії ЕАК №1923901 від 31.12.2019 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач вказала, що 31.12.2019 року в денний час доби вона керувала автомобілем Peugeot 308 номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі Кривий Ріг-Дніпро та була зупинена відповідачем ОСОБА_2 в с. Новоюлівка. Відповідач пояснила, що вона порушила вимоги ПДР, так як швидкість руху її автомобіля перевищує встановлену межу в населеному пункті. Вона пояснила, що вона не перевищила 70 км/год, однак поліцейська стверджувала, що швидкість була виміряна лазерним вимірювачем, який зафіксував 87 км/год. Тому була складена постанова, у постанові вона вказала, що з порушенням незгодна. Дії поліцейської вважає неправомірними, оскільки постанову складала невідома їй особа, яка не представилась. Складена вона була у її відсутність, ОСОБА_2 перебувала біля неї та постанову не складала. КУАП та ЗУ «Про Національну поліцію» не передбачено право особи, що приймає рішення про притягнення до адміністративної відповідальності делегувати свої повноваження іншій особі щодо складання постанови. ОСОБА_2 надала їй копію постанови, що була складено іншою особою, а вона їй лише оголосила. Також, відповідачем не було зазначено точного місця вчинення правопорушення та обставин правопорушення. Також, їй не було надано документів, які б підтверджували правомірність використання лазерного вимірювача TruCam LNI 20/20 tc00715, наявність відповідного сертифікату, та відомотей щодо його повірки. Також, не надано доказів місця розташування патрульного в момент здійснення фіксації швидкості руху, місця розташування автомобіля та доказів, що вказаний запис фіксує саме рух її автомобіля.

Позивач правом присутності не скористалась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами відповідачем поліцейською ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву 31.12.2019 року близько 10-12 год. у с. Новоюлівка, траса Н11, 117 км був помічений транспортний Peugeot 308 номерний знак НОМЕР_1 , який в порушення вимог п. 12.4 ПДР. Після чого транспортний засіб було зупинено. Вона підійшла до автомобіля, представилась та повідомила причину зупинку. Переконавшись, що вимога ст. 278 КУпАП виконані, перейшла до розгляду. Позивач з порушенням спочатку погодилась. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000715). Вказаний факт підтверджується фото та відео на якому зафіксовано т/з, що перевищив встановлені ПДР України обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Відповідно до Інструкції виробника Laser Technologe Inc, США, використання лазерного вимірювача TruCAM LTI 20/20 передбачає можливість використання лазерного вимірювача передбачає можливість використання даного приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Вимірювач може використовуватись як в мобільному так і в статистичному положенні. Під час фіксації встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника. Достовірність інформації про порушення ПДР може бути перевірена в будь-який момент після фіксації приладом, у тому числі під час пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Під час розгляду справи від позивача надійшло клопотання про ознайомлення з доказом та пред`явлено фіксацію перевищення швидкості, ніяких інших клопотань не надходило. Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год та застосовано до позивача адміністративне стягнення штраф 255 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1923901 від 31.2.2019 року. З запису відеореєстратора чітко вбачається, що саме нею ОСОБА_2 було винесено постанову. Клопотань про надання документів на прилад позивачем не подавалось (а.с. 16-22).

Представником полку ПП в місті Кривий Ріг 19.02.2020 року надано відзив в якому вказано, що з вимогами адміністративного позову не погоджується з підстав викладених у відзиві Відповідача 2 та вважає, що постанова винесена законно та обґрунтовано.

За даних обставин з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.122 КАС України справу розглянути в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлений адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, доходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України,у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано,тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно,зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав,свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області Бурковою Г.О. 31.12.2019 року винесена постанова серії ЕАК №1923901 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.

Згідно з оскаржуваної постанови, 31.12.2019 року о 10:06 годин у с. Новоюлівка Н-11 117 км водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Peugeot 308 державний номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 87 км/гол, чим порушив п. 12.4 ПДР України, чим порушила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 37 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20 tc00715, бодікамера АЕ 0021 (а.с. 5).

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення поліцейським ПП Бурковою Г.О. як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з попереднім роз`ясненням ОСОБА_1 , як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її процесуальних прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача в постанові про адміністративне правопорушення від 31.12.2019 року та оглянутим судом відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R (запис № час запису 10-05 год. - повідомлено про здійснення відеофіксації, повідомлено причину зупинку транспортного засобу, час запису 10-05:47 год. - ознайомилась позивач з доказом, 10:09 год. роз`яснення прав; запис № час запису 10:14 год. поставила підпис в постанові). Жодних клопотань ОСОБА_1 під час розгляду справи не заявлялось. Тобто суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376.

Не визнаючи факт вчинення адміністративного правопорушення та вважаючи неправомірною постанову позивач звернувся до суду.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).

Згідно з положеннями п. 2.3 розд. 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 1.9. розд. 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 розд. 12 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

На підтвердження обставин справи, відповідачем-2 до відзиву на позовну заяву додано фотознімок з приладу TruCam ТС000715, скріншот з відеоматеріалу приладу TruСam та оптичний диск з місця події (а.с. 23-24).

Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012.

Відповідно до експертного висновку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018 № 04/02/03-3008, складеного на лазерний вимірювач TruCAM LTI20/20, в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015. Об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Термін дії експертного висновку до 27.09.2021 (а.с. 27).

Згідно з додатком до вказаного експертного висновку, в якому перелічено номери зразків об`єкта експертизи, на які розповсюджується дія експертного висновку, включено виріб з серійним номером ТС000715 (а.с. 28).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17312, виданого ДП "Укрметртестстандарт", лазерний вимірювач швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000715 відповідає вимогам технічної документації. Свідоцтво чинне до 19.12.2019 (а.с. 25).

Окрім цього, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Усі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, пройшли повірку. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

При цьому, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, ±1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год (а.с. 25).

За цим, зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Суд вважає, що наведені вище обставини підтверджують правомірність використання відповідачем-1 лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20.

Відповідачем-2 до відзиву на позовну заяву додано фотознімок з приладу TruCam ТС000715 при цьому на фотознімку з приладу TruCam ТС000748 неможливо встановити марку і державний номерний знак транспортного засобу, який здійснював перевищення швидкості руху (а.с. 24), який не завірений належним чином, отже не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України.

Крім того, відповідачем-2 до відзиву на позовну заяву додано оптичний диск з місця події (а.с. 23).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Суд звертає увагу, що надані відповідачем-2 матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Як встановлено судом, шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписі відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Таким чином, наданий суду відеозапис з приладу ТruCAM не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України.

Суд зауважує, що до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення (в даному випадку - прилад ТruCAM чи його носій даних), який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.

При цьому, інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачами не надано та матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; п. 52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013).

Отже, відповідачами не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи сукупність викладених обставин та доведеність неправомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям справи у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Натомість суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині визнання протиправними дій відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки прийняття такого рішення не передбачено ст.286 КАС України, в той час як скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи вже є дієвим способом захисту порушених прав позивача.

Отже, з огляду на ухвалення рішення на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 420,40 грн., а переплачену суму судового збору 420,40 грн. - повернути позивачеві в порядку ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Підстави, визначені ст. 371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до полку патрульної поліції у місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції , поліцейського полку патрульної поліції у місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Буркової Ганни Олександрівни, про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Постанову серії ЕАК №1923901 від 31.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, винесену поліцейською Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Бурковою Ганною Олександрівною скасувати, а справу закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) суму судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ).

Повернути ОСОБА_1 надміру сплачений судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Повне рішення суду складено та підписано 28.10.2020 року.

Суддя Н.Г. Гринь