Справа № 826/8948/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року м. Київ № 826/8948/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нігяр» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нігяр» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) із позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення від 30.03.2018 №290 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.06.2018 відкрито спрощене провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що контролюючим органом безпідставно не прийнято податкову звітність позивача, попри діючий договір про визнання електронних документів, що в подальшому стало наслідком прийняття оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Відповідачем надано відзив на позов, у якому зазначено, що позивачем протягом періоду з березня 2017 року по лютий 2018 року подавало податкові декларації з податку на додану вартість з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та має останні 12 місяців обсяги оподатковуваних операцій нуль гривень, що є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.03.2020 замінено первинного відповідача - Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві її правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києва.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що між ТОВ «Нігяр» та Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві укладено договір про визнання електронних документів від 07.12.2017 №2, що підтверджується квитанціями №1 та №2 про збереження та прийняття документу контролюючими органами.

Предметом вказаного договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді, із застосуванням електронного цифрового підпису, до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку. Договір надає платнику податків можливість подавати до органу ДФС податкові документи у електронному вигляді, якщо інше не передбачено законом.

ТОВ «Нігяр» 12.12.2017, відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України, складено та направлено засобами телекомунікаційного зв`язку податкову накладну на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем отримано квитанцію щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Результат обробки: документ доставлено до ДФС України «Документ не прийнято»; виявлені помилки: документ не може бути прийнятий, можливо припинено дію Договору про визнання електронних документів.

Крім того, позивачем 12.12.2017 направлено засобами телекомунікаційного зв`язку декларацію з податку на додану вартість за листопад 2017 року.

ТОВ «Нігяр» отримано квитанцію щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Результат обробки: документ доставлено до ДФС України «Документ не прийнято»; виявлені помилки: документ не може бути прийнятий, можливо припинено дію Договору про визнання електронних документів.

З матеріалів справи слідує, що позивачем направлено засобами телекомунікаційного зв`язку заяву від 09.01.2018 про приєднання до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2657001 (а.с. 29 т. І), однак отримано квитанцію №1 про відмову у прийнятті документу з підстав наявності діючого договору від 07.12.2017 №2 (а.с. 35 т. І).

В подальшому, у зв`язку із неприйняттям контролюючим органом звітних документів, позивачем повторно направлено засобами телекомунікаційного зв`язку заяву від 15.01.2018 про приєднання до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2657001 та отримано квитанцію №1 про відмову у прийнятті документу з підстав наявності діючого договору від 07.12.2017 №2 (а.с. 42, 43 т. І).

У зв`язку із неможливістю подання податкових декларацій у електронному вигляді, ТОВ «Нігяр» направлено відповідачу заяву від 15.01.2018 №1501-2018, до якої додано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2017 у паперовому вигляді. Даною заявою позивач просив з`ясувати причини технічної помилки та надати можливість подавати звітність у електронному вигляді відповідно до укладеного договору (а.с. 36-41 т. І).

Матеріали справи не містять відповіді контролюючого органу на вказану заяву, при цьому отримання контролюючим органом заяви від 15.01.2018 №1501-2018 підтверджується відповідною відміткою.

Відповідачем 30.03.2018 прийнято рішення №290 про анулювання реєстрація платника податку на додану вартість ТОВ «Нігяр» з підстав подання платником податків протягом 12 послідовних місяців декларацій, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, а саме - за період з березня 2017 року по лютий 2018 року.

Вважаючи дане рішення відповідача протиправним, позивачем оскаржено його до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружним адміністративним судом міста Києва зроблено висновок, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

За приписами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246), визначено, що постачальник (продавець) складає податкову накладну та/або розрахунок коригування у форматі (відповідно до стандарту), затвердженому в установленому порядку, з використанням спеціалізованого програмного забезпечення. Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки постачальника (продавця) (за наявності). За відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера електронні цифрові підписи посадових осіб платника податку накладаються у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис керівника; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки постачальника (продавця) (за наявності).

Згідно з пунктом 6 вказаного Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис» та «Про електронні документи та електронний документообіг». Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу, використання електронних документів, правовий статус електронного цифрового підпису регулюються Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Відповідно до частини1 статті 14, частини 1 статті 15 зазначеного Закону електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту.

Правовим актом, що визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної фіскальної служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису, є Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений Наказом Міністерства фінансів України №557 від 06.06.2017 (далі - Порядок №557).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №557 обміну електронними документами з контролюючими, договір про визнання електронних документів визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу та укладається шляхом приєднання автора до Договору в цілому шляхом надсилання заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів.

Пунктом 1 розділу III Порядку №557 встановлено, що юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу СЕД з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до зазначених приписів розділу II Порядку №557 діє договір №2 від 07.12.2017 про визнання електронних документів, на дати подання податкових документів позивача договір не розривався, однак електронні документи не приймалися.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у встановленому порядку укладено з податковим органом договір про визнання електронних документів та двічі подано заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів, після чого отримано квитанції №1 про наявність діючого договору №2 від 07.12.2017 про визнання електронних документів.

Згідно із пунктом 6 розділу III Порядку №557, після надходження Заяви про приєднання до Договору здійснюється її автоматизована перевірка у порядку, визначеному пунктами 9-11 розділу II цього Порядку.

Автоматизована перевірка електронного документа включає: перевірку правового статусу ЕЦП шляхом встановлення чинності посиленого сертифіката ключа підписувача на час підписання електронного документа та відповідності особистого ключа підписувача відкритому ключу, зазначеному у посиленому сертифікаті; перевірку обов`язковості та послідовності накладення на електронний документ ЕЦП підписувачів та електронної печатки (за наявності) у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перевірку наявності обов`язкових реквізитів; перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору; перевірку дії Договору. Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом. У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу II Порядку, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується.

Відповідно до пункту 9 розділу III Порядку №557 підставами для відмови у прийнятті Заяви про приєднання до Договору та відповідно у приєднанні до Договору є: відсутність автора на обліку у контролюючому органі; невідповідність реєстраційних даних автора, зазначених у Заяві про приєднання до Договору, даним Єдиного державного реєстру та Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр); наявність у Єдиному державному реєстрі запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи або припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; наявність в Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю; наявність діючого Договору.

Судом встановлено, що до укладання договору №2 від 07.12.2017 про визнання електронних документів ТОВ «Нігяр» подавало до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість у паперовій формі, що підтверджується копіями податкових декларацій за період з березня 2017 року по жовтень 2017 року з доказами направлення/вручення контролюючому органу (а.с. 96-131 т. І).

Крім того, у зв`язку із неприйняттям податкової звітності у електронній формі, ТОВ «Нігяр» направлено відповідачу податкові декларації з податку на додану вартість за період з листопада 2017 по березень 2018 року у паперовій формі, що підтверджується копіями таких декларацій з доказами направлення/вручення податковому органу (а.с. 72-95 т. І).

З вищевикладеного слідує, що ТОВ «Нігяр» вчинило всі передбачені законодавством дії з метою подання податкової звітності з податку на додану вартість за період з березня 2017 року по березень 2018 року. Однак, з незалежних від позивача причин, вказану податкову звітність контролюючим органом не прийнято.

Зокрема, протиправність дій відповідача щодо неприйняття податкової звітності з податку на додану вартість за листопад та грудень 2017 року встановлено рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.12.2018 №826/1511/18, яке набрало законної сили 19.04.2019.

Посилання позивача на судове рішення у справі №640/19725/18, суд відхиляє, оскільки предметом спору у вказаній справі є протиправність дій контролюючого органу щодо відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2018 року, тобто спірні правовідносини виникли після прийняття оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Дослідивши наявні в матеріалах справи копії податкової звітності ТОВ «Нігяр» з податку на додану вартість за період з березня 2017 року по березень 2018 року судом встановлено, що позивачем протягом вказаного періоду задекларовано наявність податкового кредиту у сумі 1034565 грн.

Крім того, до матеріалів справи позивачем надано копії податкових накладних від 12.12.2017 №1 та від 22.01.2018 №1 щодо постачання товару (а.с. 22, 44 т. І), які не прийнято контролюючим органом з посиланням у квитанціях №1 на припинення дії договору про визнання електронних документів, попри те, що іншими доказами чинність даного договору підтверджено (а.с. 35 т.І).

Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Враховуючи здійснення ТОВ «Нігяр» усіх дій з метою реєстрації податкової звітності з податку на додану вартість, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для винесення рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість з посиланням на підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Нігяр» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві №290 від 30.03.2018 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Нігяр».

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Нігяр» 1762,00грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Нігяр» (, адреса: 03170, м.Київ, вулиця Перемоги, будинок 9, офіс 10/1).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19).

Суддя Н.М. Клименчук