Справа № 308/11320/20
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2020 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Лупак В.І., представника позивача Балог О.Ю., відповідача ОСОБА_1 перекладача Трачук О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Ісламської Республіки Афганістан, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до відповідача громадянина Ісламської Республіки Афганістан, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Позов мотивує тим, що відповідач, о 09 год. 00 хв. 28 жовтня 2020 року в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, встановленим порядком був переданий на територію України з Словацької Республіки, який о 16 год. 30 хв. 24 жовтня 2020р. був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки в районі №206 - 207 прикордонних знаків, словацько українського кордону, за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, у складі групи осіб.
Позивач зазначив, що документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.

У позовній заяві зазначено, що своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

При цьому позивач зазначає, що відповідач, знаючи про можливість легально в`їхати до ЄС, мав можливість легалізувати себе на території України, обрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.

Позивач вказує на те, що як встановлено, відповідач немає жодних документів, що посвідчують особу, підтверджує законність його перебування на території України або дають право на виїзд за межі території України, передбачених п.п. 16-19 та 20 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». На територію України потрапив незаконним шляхом через кордон з Російською Федерацією.

У позовній заяві вказано, що між Україною та Ісламської Республіки Афганістан угоду про реадмісію осіб не укладено.

З огляду на викладене позивач просить суд: затримати громадянина Ісламської Республіки Афганістан, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів) з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України та розгляд справи здійснити у порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилався на обставини зазначені в позовній заяві.
Відповідач в судовому засіданні пояснив, що на територію України потрапив незаконним шляхом через кордон з Російською Федерацією при цьому мав намір в`їхати до ЄС, паспорт у нього забрали в Російській Федерації особи які допомагали перейти кордон. Зазначив, що має підстави вважати, що йому обґрунтовано погрожують на території Афганістану. Однак з заявою про надання статусу біженця він не звертався. Разом із тим, в судовому засіданні проти позову не заперечував.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач, о 09 год. 00 хв. 28 жовтня 2020 року в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, встановленим порядком був переданий на територію України з Словацької Республіки, який о 16 год. 30 хв. 24 жовтня 2020р. був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки в районі №206 - 207 прикордонних знаків, словацько українського кордону, за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, у складі групи осіб.
Документи що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.
Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
Судом встановлено, що відповідач, знаючи про можливість легально в`їхати до ЄС, обрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.
Окрім того, під час судового розгляду справи встановлено також, що відповідач немає жодних документів, що посвідчують особу, підтверджує законність його перебування на території України або дають право на виїзд за межі території України, передбачених п.п. 16-19 та 20 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: довідкою від «29» жовтня 2020 р. ДПС України ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ); протоколом про адміністративне затримання від 28 жовтня 2020 р.; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучених речей і документів від 28 жовтня 2020 р.; Актом приймання-передавання особи від 28 жовтня 2020 р.
Суд вважає, що дії громадянина Ісламської Республіки Афганістану, ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст.204-1 КУпАП правильно.
Судом встановлено, що відповідач підстав для законного перебування на території України, відповідно до ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не має, відомості такі відсутні.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».
Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Судом встановлено, що відповідач коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги, родичів на території України не має та не відноситься до осіб, яким надано статус біженця, оскільки з відповідною заявою не звертався.
Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач ОСОБА_1 не має законних підстав для перебування на території України та в порядку Угоди між Україною та ЄС про реадмісію осіб, під час проведення прикордонно - представницької зустрічі був переданий на територію України з Словацької Республіки, а також беручи до уваги відсутність у відповідача документів, що дають право на перетин державного кордону України, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 257, 241, 244, 246, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» суд,

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Ісламської Республіки Афганістан, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України задовольнити.

Затримати громадянина Ісламської Республіки Афганістан, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів) з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України протягом у десятиденний строк із дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Фазикош О.В.