Справа № 420/5511/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5511/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

позивач: Пилипенко А.В. за довіреністю

відповідач: не з`явився

третя особа: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовною заявою Виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури (місцезнаходження: 67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Незалежності 39) в інтересах держави до Затоківської селищної ради (, місцезнаходження: 67772, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 21), за участю третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення ХХХVII сесії Затоківської селищної ради VII скликання №986 від 20.02.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 25 червня 2020 року надійшла позовна заява Виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури (місцезнаходження: 67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Незалежності 39) в інтересах держави до Затоківської селищної ради (, місцезнаходження: 67772, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 21), за участю третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення ХХХVII сесії Затоківської селищної ради VII скликання №986 від 20.02.2019 року.

Ухвалою від 26 червня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі за цією позовною заявою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням ХХХVII сесії Затоківської селищної ради VII скликання № 986 від 20.02.2019 року надано ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га за рахунок земель рекреаційного призначення комунальної власності для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначив, що вказане рішення органу місцевого самоврядування прийнято на підставі містобудівної документації - детального плану території в межах смт. Затока, затвердженого рішенням Затоківської селищної ради від 11.10.2018 № 823, відповідно до якого затверджено проект містобудівної документації - детального плану території розміщення індивідуальної дачної забудови, земельних ділянок для садівництва зі створенням паркових зон та об`єктів рекреаційного призначення у смт. Затока на території Лиманського району від межі смт. Затока із Овідіопольським районом Одеської області до ОК ДТ «Перлина», обмеженою існуючою лінією забудови та Чорним морем.

Також, позивач зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі № 420/5553/18 частково задоволено позовні вимоги Ради об`єднання садівничих кооперативів масиву «Кароліно-Бугаз», за участю третіх осіб СТ «Янтарна гроздь», ГО «Пляжі Затоки» до Затоківської селищної ради та визнано незаконним та скасовано, в тому числі рішення Затоківської селищної ради від 11.10.2018 № 823. Судом встановлено, що вказаний детальний план суперечить Генеральному плану смт Затока, передбачає зміну цільового призначення земельних ділянок та розміщення індивідуальної дачної забудови, часткове знищення водних об`єктів, територій зелених зон, а також зміну існуючого правового режиму прибережних зон. Вказане судове рішення набрало законної сили 10.02.2020 року.

Позивач вважає, що відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва всупереч вимог Водного та Земельного кодексів України, державних будівельних норм, положень Генерального плану смт Затока інтересам держави не відповідає.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки детальний план території, на підставі якого прийнято рішення ХХХVII сесії Затоківської селищної ради VII скликання №986 від 20.02.2019 року визнано незаконним та скасовано, вказане рішення органу місцевого самоврядування підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив на позовну заяву (вхід. №29118/20 від 27.07.2020 року).

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову повністю, зазначивши, що оскільки Затоківською селищною радою, а пізніше і Одеським окружним адміністративним судом були скасовані рішення Затоківської селищної ради «Про затвердження проекту містобудівної документації - детальних планів територій в межах смт. Затока м. Білгород-Дністровський», які стали підставою для прийняття рішень про надання громадянам дозволів на розроблення проекту землеустрою, подальше виділення у приватну власність земельних ділянок, визначених проектами детальних планів територій є неможливим відповідно до норм чинного законодавства.

Також, відповідач зазначив, що розуміючи неможливість подальшої реалізації механізму приватизації громадянами вказаних земельних ділянок після скасування рішень, якими затверджено детальні плани територій в межах смт. Затока депутатами Затоківської селищної ради з метою недопущення порушень норм чинного законодавства, охорони законних інтересів громадян та інтересів територіальної громади смт. Затока було визначено, що разом зі скасуванням рішень «Про затвердження проекту містобудівної документації - детальних планів територій в межах смт. Затока м. Білгород-Дністровський» мають бути скасовані всі рішення Затоківської селищної ради про надання громадянам дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність.

Відповідач звернув увагу, що при прийнятті рішення Затоківської селищної ради №1315 від 28.11.2019 року було визначено «п.2. Рішення Затоківської селищної ради від 20.02.2019 року №№ 993, 983, 984, 990, 991, 1032, 1010, 953, 947, 946, 945, 944, 943, 942, 941, 938, 987,992, 988, 972, 985, 986, 989, 948, 949, 950, 951, 951, 939, 940, 980, 975, 974, 1031, 976, 977, 978, 979, 982, 981,955, 956, 960, 959, 961, 958, 957, 962, 954, 997,995, 998, 1000,1001,1009,10002,1003, 1004,1028, 1006, 996, 1007, 999, 1008,1036, 965, 963, 964, 971,969, 970, 968,967, 966, 1030, 1018, 1017, 1016, 1015, 1014, 1013, 1019, 1012, 1021,1022, 1011,1029 про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, прийняті з урахуванням вищезазначених детальних планів території вважати такими, що втратили чинність, а розроблена на підставі таких рішень землевпорядна документація не може бути в подальшому затверджена Затоківською селищною радою».

Так, відповідач зазначив, що при скасуванні оскаржуване рішення Затоківської селищної ради не було виконане, тобто фактично не вичерпало свою дію, а зі сторони суб`єкта - заінтересованої особи не надходило жодних заперечень щодо прийняття рішення про скасування оскаржуваного акту (про що свідчить відсутність будь-яких заяв зі сторони гр. ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради чи органів правосуддя), та можна зробити висновок про відсутність перешкод для скасування спірного рішення.

До суду надійшли письмові пояснення від третьої особи (вхід. № 28867/20 від 24.04.2020 року), відповідно до яких підтримало позицію відповідача та просила відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що оскаржуване рішення Затоківської селищної ради № 986 від 20.02.2019 року було скасовано рішенням Затоківської селищної ради від 28.11.2019 року. На думку третьої особи, прокурором перед зверненням до суду не було вчинено дій для встановлення реального існування порушень інтересів держави, адже не було встановлено, що оскаржуване ним рішення є скасованим. Також позовна заява не містить обґрунтування неналежних дій чи бездіяльності компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування щодо захисту відповідних інтересів.

Позивачем надано відповідь на відзив (вхід. № 31084/20 від 10.08.2020 року), відповідно до якої позивач наполягав на задоволені позовних вимог, зазначивши, що відповідач не має право скасувати власне рішення після його виконання. На думку позивача, оскаржуваний акт є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, оскільки виконання такого рішення полягає у складанні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідній фізичній особі, яка є замовником проекту. Така аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.07.2019 року по справі № 182/2428/16-а. Також позивач зазначив, що відповідачем не додано протоколу засідання ради, на якій було прийнято рішення від 28.11.2019 року № 1315.Такий протокол й не надано на запит прокуратури від 24.07.2020 року № 05/-1711вих-20, а тому є підстави вважати, що такий протокол не існує. Також позивач наголошує на тому, що відповідачем не надані документи про направлення рішення Затоківської селищної ради від 28.11.2019 року № 1315 на адресу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Одеського окружного адміністративного суду. Крім того, у відповідь на лист прокуратури Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області повідомлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , - розглянуто та погоджено експертом державної експертизи іншої області.

Заперечення на відповідь на відзив відповідач не надав.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого засідання від 17 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 20 жовтня 2020 року на 14 годину 00 хвилин.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач на відкрите судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки.

Третя особа на відкрите судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином та завчасно, про що повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши у вступному слові пояснення представника позивача, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Так, суд встановив, що Рішенням Затоківської селищної ради від 11.10.2018 року №823 «Про затвердження проекту містобудівної документації - детального плану території» затверджено проект містобудівної документації - проект детальних планів території розміщення індивідуальної дачної забудови, земельних ділянок для садівництва зі створенням паркових зон та об`єктів рекреаційного призначення в смт.Затока на території Лиманського району від межі смт.Затока з Овідіопольським районом Одеської області до ОК ДТ «Перлина» обмеженою існуючою лінією забудови та Чорним морем».

Також, суд встановив, що 06 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради з заявою, в якій просила надати дозвіл для розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована в АДРЕСА_3 (а.с.23).

До заяви додано: копію паспорту та ідентифікаційного номеру; графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копії право встановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна (за наявності); документи, що підтверджують громадянство України (паспорт громадянина України); ідентифікацій номер.

Рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради від 20 лютого 2019 року № 986 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» вирішено надати гр. ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, за рахунок земель рекреаційного призначення комунальної власності, для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 24).

Пунктом 2 цього рішення зазначено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.24).

На підставі вказаного Рішення, на замовлення, у тому числі, ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Земагросервіс» розробило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , зокрема, ОСОБА_1 (а.с.25-55).

Суд встановив, що у відповідь на лист прокуратури Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області листом від 09.06.2020 року № 10-15-0.83-6037/-20 повідомлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , - розглянуто та погоджено експертом державної експертизи іншої області (а.с. 116-117).

Суду не надані докази на підтвердження погодження та затвердження цього проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки рішенням селищної ради відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року по справі № 420/5553/18, яке набрало законної сили 10 лютого 2020 року, визнано незаконними та скасовано рішення Затоківської селищної ради від 11.10.2018 року №№823,824,825 Про затвердження проекту містобудівної документації детальних планів території в межах смт.Затока м. Білгород-Дністровський.

Також суд встановив, що пунктом 2 рішення Затоківської селищної ради ХLV сесії УІІ скликання від 28.11.2019 року № 1315 «Про вжиття заходів та забезпечення належного функціонального використання земель територіальної громади», Рішення Затоківської селищної ради від 20.02.2019 року №№ 993, 983, 984, 990, 991, 1032, 1010, 953, 947, 946, 945, 944, 943, 942, 941, 938, 987,992, 988, 972, 985, 986, 989, 948, 949, 950, 951, 951, 939, 940, 980, 975, 974, 1031, 976, 977, 978, 979, 982, 981,955, 956, 960, 959, 961, 958, 957, 962, 954, 997,995, 998, 1000,1001,1009,10002,1003, 1004,1028, 1006, 996, 1007, 999, 1008,1036, 965, 963, 964, 971,969, 970, 968,967, 966, 1030, 1018, 1017, 1016, 1015, 1014, 1013, 1019, 1012, 1021,1022, 1011,1029 про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, прийняті з урахуванням вищезазначених детальних планів території вважати такими, що втратили чинність, а розроблена на підставі таких рішень землевпорядна документація не може бути в подальшому затверджена Затоківською селищною радою (а.с. 99).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово представника позивача, та проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. «ґ» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 Земельного кодексу України, відповідно до частини 1 якої, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено відповідний перелік документів, що має бути поданий до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, а саме: клопотання, в якому зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри; графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені статтею 118 Земельного кодексу України.

Частиною сьомою ст.118 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Так, суд встановив, що за заявою третьої особі Затоківською селищною радою прийнято рішення від 20 лютого 2019 року № 986 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким вирішено надати гр. ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, за рахунок земель рекреаційного призначення комунальної власності, для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, у рішенні зазначено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.24).

Сторони визнають, що підставою для прийняття вказаного рішення була наявність затвердженого рішеннями Затоківської селищної ради від 11.10.2018 №823,824,825 проекту містобудівної документації детальних планів території в межах смт. Затока м. Білгород-Дністровський.

Однак, судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року по справі №420/5553/18, яке набрало законної сили 10.02.2019 року, визнані незаконними та скасовані рішення Затоківської селищної ради від 11.10.2018 №823,824,825 «Про затвердження проекту містобудівної документації детальних планів території в межах смт. Затока м. Білгород-Дністровський».

Вказаним рішенням, зокрема, встановлено, що проект містобудівної документації - детальний план території (у тому числі, графічні матеріали - Проектний план) розміщення індивідуальної дачної забудови, земельних ділянок для садівництва зі створенням паркових зон та об`єктів рекреаційного) призначення в смт. Затока на території Лиманського району від межі смт. Затока з Овідіопольським районом Одеської області до ОК ДТ «Перлина» обмеженою існуючою лінією забудови та Чорним морем, затверджений рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради від 11.10.2018 року №823 «Про затвердження проекту містобудівної документації - детального плану території» не відповідає вимогам нормативно-правових актів України, нормативним документам, у тому числі вимогам земельного законодавства України, державних будівельних норм, та містобудівній документації - внесення змін до генерального плану смт. Затока Білгород-Дністровської міської ради Одеської області" (графічному матеріалу - Проектний план знесення змін до Генерального плану Лиманського району смт.Затока Одеська область), затвердженого рішенням Затоківської селищної ради від 16.03.2015 року.

Невідповідності полягають в неврахуванні вимог чинного законодавства а саме: ст.ст.60,61 Земельного кодексу України та ст.ст.4,88,89,90 Водного кодексу України та без урахуванням висновків щодо погодження розміщення об`єктів архітектури наданого Управлінням містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 19.07.2018 року №110; висновку Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації від 09.10.2018 року №6765/05-10/4480 та не врахуванням розташованих на цій ділянці водних об`єктів - 2-х озер та 1-го ставка та не врахуванням існуючої межі берегової лінії при визначенні площі ділянки під ДПТ.

У рішенні від 11.12.2019 року по справі №420/5553/18 встановлено, що приймаючи вищезазначені рішення від 11.10.2018 №823,824,825 Затоківська селищна рада м.Білгород-Дністровського порушила ряд норм містобудівного законодавства в частині ігнорування ряду суперечностей між Генеральним планом смт.Затока та ДПТ, норм земельного законодавства в частині цільового призначення земельних ділянок, при затвердженні даних рішень було проігноровано вимоги екологічного законодавства в частині охорони навколишнього природного середовища.

Таким чином, суд доходить висновку, що з огляду на те, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення була наявність затвердженого рішеннями Затоківської селищної ради від 11.10.2018 №823,824,825 проекту містобудівної документації детальних планів території в межах смт. Затока м. Білгород-Дністровський, які визнані у судовому порядку незаконними, підстави для прийняття рішення від 20 лютого 2019 року № 986 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким вирішено надати гр. ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, за рахунок земель рекреаційного призначення комунальної власності, для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , є також протиправними.

Проте, суд встановив, що 28.11.2019 року Затоківською селищною радою прийнято рішення №1315 «Про вжиття заходів та забезпечення належного функціонального використання земель територіальної громади», відповідно до якого скасовано рішення Затоківської селищної ради від 11.10.2018 року № 823,824,825 «Про затвердження проекту містобудівної документації детальних планів територій в межах смт.Затока м. Білгород-Дністровський» та рішення Затоківської селищної ради від 20.02.2019 року №№ 993, 983, 984, 990, 991, 1032, 1010, 953, 947, 946, 945, 944, 943, 942, 941, 938, 987,992, 988, 972, 985, 986, 989, 948, 949, 950, 951, 951, 939, 940, 980, 975, 974, 1031, 976, 977, 978, 979, 982, 981,955, 956, 960, 959, 961, 958, 957, 962, 954, 997,995, 998, 1000,1001,1009,10002,1003, 1004,1028, 1006, 996, 1007, 999, 1008,1036, 965, 963, 964, 971,969, 970, 968,967, 966, 1030, 1018, 1017, 1016, 1015, 1014, 1013, 1019, 1012, 1021,1022, 1011,1029 про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, прийняті з урахуванням вищезазначених детальних планів території визнано такими, що втратили чинність, а розроблена на підставі таких рішень землевпорядна документація не може бути в подальшому затверджена Затоківською селищною радою

Таким чином, рішення від 20 лютого 2019 року № 986 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким вирішено надати гр. ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, за рахунок земель рекреаційного призначення комунальної власності, для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 втратило чинність з 28 листопада 2019 року, у зв`язку з прийняттям Затоківською селищною радою рішення від 28.11.2019 року №1315 «Про вжиття заходів та забезпечення належного функціонального використання земель територіальної громади», що виключає необхідність його скасування в судовому порядку.

Прокурор наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач не мав повноважень щодо скасування власних рішень після його виконання.

На переконання прокурора, рішення від 20 лютого 2019 року № 986 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким вирішено надати гр. ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки вже виконано, оскільки на підставі вказаного Рішення, на замовлення, у тому числі, ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Земагросервіс» розробило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 .

Однак, з такими доводами позивача суд не погоджується, з таких підстав.

Так, суд встановив, що при прийнятті рішення від 28.11.2019 року №1315 «Про вжиття заходів та забезпечення належного функціонального використання земель територіальної громади», відповідач керувався рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року стосовно права органів місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни та з огляду на неповне дотримання встановлених законодавством вимог до процедури розроблення містобудівної документації місцевого рівня, що в свою чергу викликало суспільний резонанс та позбавило об`єктивності з питань розроблення такої документації, маючи на меті недопущення подальшого використання затвердженої з такими вадами містобудівної документації місцевого рівня, керуючись ст. 25, 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 16,19,21 Закону Україні «Про регулювання |містобудівної діяльності», п. 17 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555, відповідач дійшов висновку щодо скасування своїх раніше прийнятих рішень про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, у тому числі, гр. ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,10 га, за рахунок земель рекреаційного призначення комунальної власності, для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .

Конституційний Суд України у своєму Рішенні № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року стосовно права органів місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни зробив висновок, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За органом місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження ОМС самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування. Це узгоджується із правовою позицією КСУ, викладеною у Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп. І

Зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 9 Закону № 280/97-ВР вбачається, що рішення ОМС та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак це позбавляє ОМС права за власною ініціативою або ініціативою тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №І 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема:

а) відсутність факту виконання рішення, що скасовується;

б) відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Такі правові висновки також викладені у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 року по справі № 182/2428/16-а, предметом спору якого було скасування рішення Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 05.04.2016 №66-8-VІІ «Про скасування рішення Менжинської сільської ради від 14.05.2013 №331-30/VІ «Про погодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь».

Оцінюючи докази у цій справі, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення є актом ненормативного характеру індивідуальної дії, з чим погоджуються й сторони, а отже відповідач як орган місцевого самоврядування має право на його скасування за дотриманням умов, визначених у рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009.

У свою чергу, перевіряючи оскаржуване рішення на предмет дотримання вищенаведених умов, за наявності, яких органи місцевого самоврядування мають право скасування свого рішення, суд доходить висновку, що за конкретними обставинами у цій справі вказані умови дотримані.

Так, оцінюючи наявні у справи докази, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення не було виконано на час його скасування відповідачем, з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що на замовлення, у тому числі, ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Земагросервіс» розробило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 .

Проте, пунктом 2 оскаржуваного рішення, розроблений проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства.

Суду не надані докази на підтвердження погодження та затвердження цього проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки рішенням селищної ради відповідно до вимог чинного законодавства, що свідчить про не виконання п. 2 рішення від 20 лютого 2019 року № 986 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Посилання позивача на те, що у відповідь на лист прокуратури Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області листом від 09.06.2020 року № 10-15-0.83-6037/-20 повідомлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , - розглянуто та погоджено експертом державної експертизи іншої області (а.с. 116-117), а отже, на думку позивача, рішення виконано, відхиляються судом, з огляду на таке.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно із частинами 8, 9 статті 118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до частини 10 статті 118 Земельного кодексу України зазначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Отже, законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Таким чином, з аналізу вищенаведених приписів Земельного кодексу України вбачається, що погодження проекту землеустрою щодо відведення експертом державної експертизи іншої області не є тотожним з погодженням та затвердженням цього проекту рішенням відповідної ради.

Так, відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Також суд звертає увагу на приписи Закону України «Про землеустрій», відповідно до ст. 1 якого проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором (ст. 26 Закону України «Про землеустрій»).

Згідно з ст. 30 цього Закону, погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом. Так само передбачено ст. 50 цього Закону, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Тобто аналіз наведених норм Закону України «Про землеустрій» доводить, що за умови погодження та затвердження в порядку, встановленому Земельним кодексом України проект землеустрою набуває статусу акту, що має відповідні правові наслідки.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, передумовою для прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність є звернення особи із заявою до відповідного органу, в даному випадку, до Затоківської селищної ради.

Тому, суд доходить висновку, що рішення від 20 лютого 2019 року № 986 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» можна вважати виконаним лише після звернення особи із заявою до відповідного органу про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність та затвердження відповідного проекту рішенням ради.

Однак, матеріалами справи не підтверджено та позивачем не доведено наявності такого факту. Також про цей факт не зазначено третьою особою у своїх письмових поясненнях, поданих до суду.

Суду не надані докази, що третя особа заперечувала проти скасування рішення від 20 лютого 2019 року № 986 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та оскаржувала такі дії та рішення відповідача.

Тому, суд доходить висновку, що Затоківська селищна рада мало право на скасування рішення ХХХVII сесії Затоківської селищної ради VII скликання №986 від 20.02.2019 року, оскільки рішенням лише надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та відсутні докази щодо виконання п.2 цього рішення погодження та затвердження розробленого проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Таким чином, суд вважає, що при скасуванні оскаржуване рішення Затоківської селищної ради не було виконане, тобто фактично не вичерпало свою дію.

Також суд встановив, що зі сторони суб`єкта - заінтересованої особи не надходило жодних заперечень щодо прийняття рішення про скасування оскаржуваного акту та третя особа не зверталась до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання їй у власність, а відповідно, відсутній факт виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Крім того, суд вважає, що скасування відповідачем рішення про надання дозволу на виконання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фактично не призвело до порушення прав, свобод чи інтересів позивача, оскільки - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами.

Проте, на момент звернення до суду проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не був погоджений та затверджений Затоківською селищною радою та оскаржуване рішення скасовано відповідно до рішення Затоківської селищної ради від 28.11.2019 року №1315, яке не є та не було предметом оскарження.

Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд доходить висновку, що на момент скасування відповідачем рішення ХХХVII сесії Затоківської селищної ради VII скликання №986 від 20.02.2019 року, останнє не було виконано, оскільки рішенням лише надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та не погоджений й не затверджений проект землеустрою Затоківською селищною радою, відсутній факт виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, в зв`язку з чим відсутні правові підстави для скасування цього рішення в судовому порядку, оскільки фактично воно скасовано та втратило чинність, а тому позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази необґрунтованості позовних вимог, а тому позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

У зв`язку з відсутністю витрат, понесених відповідачем, відповідно до приписів ст. 139 КАС України, жодні витрати не належать стягненню з позивача.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури (місцезнаходження: 67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Незалежності 39) в інтересах держави до Затоківської селищної ради (, місцезнаходження: 67772, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 21), за участю третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення ХХХVII сесії Затоківської селищної ради VII скликання №986 від 20.02.2019 року,- відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 30» жовтня 2020 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.