Справа № 160/6711/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

30 жовтня 2020 року Справа № 160/6711/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Позовні вимоги обгрунтовано наступним.
18.02.2020. р. представники контролюючого органу прибули для проведення фактичної перевірки на об`єкт торгівельної діяльності позивача супермаркет «Varus», що розташований у м.Києві по вуд. Вишгородській, 45 а.
Позивач зазначає, що в якості підстави для проведення перевірки представники контролюючого органу пред`явили наказ Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 18.02.2020 р. № 231 про проведення фактичної перевірки ТОВ «ОМЕГА», відповідно до якого на підставі пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 ПК України було призначено проведення фактичної перевірки.
При цьому, представники контролюючого органу відмовились вручити керуючій копію наказу, у зв`язку з чим керуюча встигла сфотографувати лише перший аркуш цього наказу.
При цьому, керуючій також було відмовлено надати пояснення та підтвердження щодо підстав для призначення перевірки, на підставі пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 ПК України.
В останній день проведення перевірки, близько 14 год. 30 хв. представники відповідача оголосили керуючій запит № 1 від 26.02.2020 р. «Про зняття залишків товарно-матеріальних цінностей», в якому просили надати можливість зняти залишки ТМЦ станом на 25.02.2020 р. та надати певні документи (строк надання документів не конкретизували).
Представникам контролюючого органу не було здійснено перешкод в знятті залишків ТМЦ, позивач розпочав підготовку пакету документів для виконання вимог запиту № 1 від 26.02.2020 р.
В обгрунтування поданої заяви, представником відповідача зазначено наступне.
Відповідно до ст. 257 КАС України, для повного і всебічного встановлення обставин справи № 160/6711/20 необхідним є її розгляд за правилами загального позовного провадження з огляду на вид позовних вимог та необхідність детального дослідження доказів, в тому числі докази належних підстав для винесення податкового повідомлення-рішення.
При цьому зазначено, що контролюючий орган зацікавлений в тому, щоб судове засідання відбулося за участю останнього.
У зв`язку з чим, відповідач просить суд забезпечити можливість присутності останнього при розгляді адміністративної справи № 160/6711/20 шляхом переходу до загального позовного провадження.
При цьому зазначано, що предметом спору є кошти, які беруть участь в бюджетному процесі, відповідно дана справа має значний суспільний інтерес.
Суд зазначає, що з метою збереження життя та здоров`я людей, та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р., зі змінами на усій території України з 12 березня по 31 серпня 2020 року було встановлено карантин, відповідно до наказу голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду Коренева А.О. №80-од від 17.03.2020 року Про встановлення особливого режиму роботи суду, суд прийшов до висновку про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи про що винесено відповідну ухвалу суду від 22.06.2020 р. у справі №160/6711/20.
При цьому, суд зазначає, що посилання представника відповідача, зазначене в поданій заяві від 14.07.2020 р., а саме, що «для повного і всебічного встановлення обставин справи №160/6711/20 необхідним є її розгляд за правилами загального позовного провадження з огляду на вид позовних вимог та необхідність детального дослідження доказів, в т.ч. докази належних підстав для винесення податкових повідомлень-рішень» не знайшло правового обґрунтування, з підставі наведених нище.
Суд зазначає, що у відповідності до ч.4 ст.9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Відповідно до ч.2 ст.210 КАС України, з урахуванням змісту спірних правовідносин, обставин справи та зібраних у справі доказів суд під час розгляду справи по суті може змінити порядок з`ясування обставин справи та порядок дослідження доказів, про що зазначається у протоколі судового засідання.
Відповідно до ч.3 ст.257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно п.2 ч.2 ст.260 КАС України, у випадку, передбаченому частиною першою статті 259 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного законодавства, суд зазначає, що останній наділений правом при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі за правилами спрощеного або загального позовного провадження враховувати як складність даної справи, так і необхідність з`ясування всіх обставин у такій справі.
На підставі викладеного вище суд зазначає, що відповідачу було надано час для подачі всіх належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 73-77 КАС України.
Офісом ВПП ДПС на підставі наказу на проведення фактичної перевірки та направлень на перевірку від 18.02.2020 р. №№108, 109 проведено фактичну перевірку магазину за адресою: вул. Вишгородська, 45 А, м. Київ, в якому здійснює діяльність ТОВ «Омега», за результатами якої складено акт перевірки від 26.02.2020 р. №0014/28-10/05-03-01 /РРО/30982361.
При цьому, представник відповідача зазначає, що перевіркою встановлено факт зберігання алкогольного напою пляшки вина «Россо Терра Фреска» червоне напівсолодке, ємкістю 0,75 л. 10,5 % по ціні 99,0 грн. без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги ст. 11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального» із змінами.
В акті перевірки вчинено запис, що на запит контролюючого органу товариством не надані копії прибуткових накладних за період з 01.02.2020 р. по 25.02.2020 р. (на кінець дня) та регістри бухгалтерського обліку, в яких відображено рух (надходження, вибуття) щодо товарів на складі та товарів в торгівлі, чим порушено п. 85.2 ст. 85 ПК України.
На підставі викладеного вище, та з посиланням на відповідні норми чинного податкового законодавства України, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд зазначає, що в період з 22.07.2020 р. по 26.07.2020 р. суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 вимушено перебувала вдома на самоізоляції, у зв`язку з хворобою секретаря судового засідання Рубана Антона Вікторовича, що підтверджується листом непрацездатності останнього, а саме: від 20.07.2020 р. Серії АДЮ №130625; від 22.07.2020 р. №130625 Серії АДЮ №130627, копії яких містяться в матеріалах справи, та на підставі установленого карантину, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України COVID-19» від 11 березня 2020 р.
При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься довідка від 20.08.2020 р. №155, складена начальником відділу управління персоналом А.В. Шевченко, в тексті якої зазначено, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 перебувала у щорічній відпустці: з 27.07.2020 р. по 31.07.2020 р. включно; з 03.08.2020 р. по 07.08.2020 р. включно; з 10.08.2020 р. по 14.08.2020 р. включно; з 17.08.2020 р. по 21.08.2020 р. включно; з 25.08.2020 р. по 28.08.2020 р. включно.
В матеріалах справи також міститься довідка від 31.08.2020 р. №164, складена начальником відділу управління персоналом А.В. Шевченко, в тексті якої зазначено, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 в період з 31 серпня по 15 вересня 2020 р. перебувала у щорічній відпустці.
При цьому, відповідно до тексту довідки від 23.10.2020 р. №199, складеної начальником відділу управління персоналом А.В. Шевченко, суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 перебувала з 16.09.2020 р. по 14.10.2020 р. на лікарняному; з 15.10.2020 р. по 16.10.2020 р.; з 19.10.2020 р. по 23.10.2020 р.; з 26.10.2020 р. по 29.10.2020 р. - у щорічній відпустці.
Отже, рішення у даній адміністративній справі, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р., зі змінами, якою визначено, що на усій території України з 12 березня по 31 серпня 2020 року було встановлено карантин, та враховуючи п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення», яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), приймається 30.10.2020 р.
Відповідно до ст. 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА"є юридичною особою, що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.
Відповідно до розділу 2 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА", Товариство здійснює свою діяльність на основі і відповідно до чинного законодавства України та цього Статуту. Товариство створене з метою здійснення ринкових взаємовідносин і отримання прибутку на основі задоволення потреб громадян, колективних, державних і інших підприємств, установ і організацій в продукції, що виробляється, товарах, послугах, що надаються в сферах, перелічених предметом діяльності (п.2.1 розділу 2 Статуту).
Предметом діяльності товариства є роздрібна торгівля продовольчими товарами; торгово-закупівельна діяльність (в т.ч. оптова і роздібна торгівля, створення мережі власнх магазинів) тощо (п.2.2 розділу 2 Статуту).
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом було сформовано наказ від 18.02.2020 р. №231 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега».
В матеріалах справи міститься запит №1 від 26.02.2020 р. «Про зняття залишків товарно-матеріальних цінностей» направлений контролюючим органом на адресу керуючого супермаркетом «Варус» ТОВ «Омега», в тексті якого контролюючий орган,
Контролюючим органом сформовано акт (довідка) фактичної перевірки від 26.02.2020 р. №0014/28-10/05-03-01/РРО/30982361.
В акті перевірки також зазначено, що на запит контролюючого органу товариством не надані копії прибуткових накладних за період з 01.02.2020 р. по 25.02.2020 р. (на кінець дня) та регістри бухгалтерського обліку, в яких відображено рух (надходження, вибуття) щодо товарів на складі та товарів в торгівлі, чим порушено п. 85.2 ст. 85 ПК України.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» тощо.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Статтею 1 Протоколу першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р. встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до підпунктів 4.1.4, 4.1.9 пункту 4.1 ст.4 ПК України податкове законодавства України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів ч різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу; стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.
Відповідно до п. «а» п.п.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.
Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до п.п. 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Відповідно до п.п.14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.
Відповідно до пп. 20.1.1 та пп.20.1.28 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.
Статтею 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Пункт 37.3 статті 37 ПК України визначає, що підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.
Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України, у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).
Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.
У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.
У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.
Відповідно до з п.55.1. ст.55 ПК України, податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.Процедура адміністративного оскарження рішень органів державної податкової служби є дворівневою.
Контролюючими органами вищого рівня є Державна податкова адміністрація України - для державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які у свою чергу є контролюючими органами вищого рівня для державних податкових інспекцій (п.55.2 ст.55 ПК України).
Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст.56 ПК України, п. 56.1 якої визначає,що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст.56 ПК України).
Згідно з п. 56.18. ст.56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
Відповідно до п.58.1 ст. 58 ПК України, у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій.
Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним контролюючим органом.
Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При цьому, великий платник податків на запит контролюючого органу зобов`язаний також надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" копії таких документів, що створюються ним в електронній формі з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання запиту.
Для платників податків, які відповідно до цього пункту зобов`язані надавати інформацію в електронному вигляді, загальний формат та порядок подачі такої інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. У разі невстановлення електронного формату та порядку надання такої інформації платник податків звільняється від обов`язку подання її в електронній формі.
Для проведення електронної перевірки платник податків забезпечує подання до контролюючого органу засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" документів, які відповідно до цього Кодексу пов`язані з обчисленням та сплатою податків і зборів(якщо такі документи створюються таким платником податків в електронній формі та зберігаються на машинних носіях інформації). Загальний формат та порядок подання такої інформації встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п.121.1 ст.121 ПК України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.
Відповідно до п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Відповідно до ст.11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального», Маркування алкогольних напоїв (крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті), які реалізуються в Україні, здійснюється відповідно до Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, та має містити таку інформацію:
загальна та власна назви виробу;
найменування та місцезнаходження оператора ринку харчових продуктів, відповідального за інформацію про алкогольний напій, а для імпортованих алкогольних напоїв - найменування та місцезнаходження імпортера (у разі зміни найменування виробника у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство виробник має право зазначати на етикетці своє попереднє найменування протягом 18 місяців з дня зміни його найменування у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство);
знак для товарів і послуг;
географічна назва місця виготовлення виробу, якщо найменування виробника не відображає місця розташування суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);
вміст спирту (% об.);
місткість посуду;
вміст цукру (якщо це регламентується нормативними документами);
позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України).
Штриховий код повинен бути нанесений на видиму сторону етикетки, або контретикетки, або пляшки (іншого посуду).
На видимій стороні етикетки, або контретикетки, або корка, або пляшки (іншого посуду) виробу повинні бути зазначені дата виготовлення виробу, код суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та номер ліцензії на виробництво.
Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, здійснюється виключно у передбачену діючими стандартами скляну тару, бляшанки із харчового алюмінію, а також у сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла чи глазурованої кераміки. Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, з вмістом спирту етилового понад 8,5% об`ємних одиниць здійснюється виключно у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,18 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,37 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,7 л, 0,75 л, 1,0 л і більше.
Продукція, призначена для експорту, розливається у тару та маркується згідно з умовами відповідної угоди на експорт.
2. Маркування виноробної продукції, у тому числі сидру і перрі (без додавання спирту), зброджених напоїв, одержаних виключно в результаті природного (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 відсотка об`ємних одиниць (без додавання спирту), яка реалізується в Україні, здійснюється відповідно до Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Маркування виноробної продукції, у тому числі сидру і перрі (без додавання спирту), зброджених напоїв, одержаних виключно в результаті природного (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 відсотка об`ємних одиниць (без додавання спирту), яка реалізується в Україні, має містити таку інформацію:
найменування та місцезнаходження оператора ринку харчових продуктів, відповідального за надання інформації про алкогольний напій, а для імпортованих алкогольних напоїв - найменування та місцезнаходження імпортера (у разі зміни найменування виробника у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство виробник має право зазначати на етикетці своє попереднє найменування протягом 18 місяців з дня зміни його найменування у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство);
знак для товарів і послуг;
місткість посуду;
вміст спирту (% об.);
вміст цукру (крім сухих вин, шампанського, ігристого вина та коньяку) (% мас.);
позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України);
наявність ароматизаторів, барвників (при їх використанні).
Штриховий код повинен бути нанесений на видиму сторону етикетки, або контретикетки, або пляшки (іншого посуду). Дата виготовлення продукції повинна бути зазначена на видимій стороні етикетки, або контретикетки, або корка, або пляшки (іншого посуду).
Термін витримки для марочних вин та позначення "Марочне", вік коньячних спиртів для марочних коньяків і коньяків спеціальних назв наводяться на кольєретці.
На пляшках з колекційними винами та коньяками наклеюються додаткові ярлики із зазначенням "Колекційне (колекційний), додатково витримане (витриманий) в колекції ____ років".
На шийку пляшки з колекційним вином наклеюється кольєретка із зазначенням року врожаю винограду, з якого виготовлено вино.
На пляшці з вермутом повинна бути контретикетка або додаткова етикетка, на якій наводяться дані про основний склад компонентів напою і погоджені з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, рекомендації щодо вживання напою.
На пляшки з усіма видами виноробної продукції можуть наклеюватися контретикетки, які містять додаткову інформацію про напої.
Розлив виноробної продукції (крім сидру і перрі (без додання спирту), зброджених напоїв, одержаних виключно в результаті природнього (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 відсотка об`ємних одиниць (без додання спирту) здійснюється виключно у передбачену діючими стандартами скляну тару, а також у сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла, глазурованої кераміки або дерева, упаковку типу "Tetra-Pak" і "Bag in box". Розлив виноробної продукції (крім сидру і перрі (без додання спирту), зброджених напоїв, одержаних виключно в результаті природнього (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 відсотка об`ємних одиниць (без додання спирту) здійснюється виключно у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,35 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,68 л, 0,7 л, 0,75 л, 0,8 л, 1,0 л і більше. Розлив вин сухих і з доданням спирту (виноматеріалів оброблених) виноградних ординарних і марочних здійснюється також у тару (посуд) місткістю від 50 до 600 л, виготовлену із матеріалів, дозволених до контакту з алкогольними напоями, і у такому випадку передбачені цією статтею вимоги щодо маркування виноробної продукції (крім сидру і перрі (без додання спирту), зброджених напоїв, одержаних виключно в результаті природнього (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 відсотка об`ємних одиниць (без додання спирту) не застосовуються.
Розлив сидру і перрі (без додання спирту), зброджених напоїв, одержаних виключно в результаті природнього (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 відсотка об`ємних одиниць (без додання спирту) здійснюється виключно у передбачену діючими стандартами скляну тару, а також металеві банки із харчового алюмінію, полімерні пляшки марки ПЕТФ, сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла, глазурованої кераміки або дерева, упаковку типу "Тetra-Pak" і "Bag in box". Розлив сидру і перрі (без додання спирту), зброджених напоїв, одержаних виключно в результаті природнього (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 відсотка об`ємних одиниць (без додання спирту) здійснюється у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,3 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,68 л, 0,7 л, 0,75 л, 0,8 л, 1,0 л і більше, а також у тару (посуд) місткістю від 25 до 100 л, виготовлену із матеріалів, дозволених до контакту з алкогольними напоями, і у такому випадку передбачені цією статтею вимоги щодо маркування сидру і перрі (без додання спирту), зброджених напоїв, одержаних виключно в результаті природнього (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 відсотка об`ємних одиниць (без додання спирту) не застосовуються.
Розлив пива здійснюється виключно у передбачені діючими стандартами скляну тару, металеві банки із харчового алюмінію, полімерні пляшки ПЕТФ, сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла, глазурованої кераміки, а також у алюмінієві бочки, бочки із нержавіючої сталі (кеги) та інші види тари згідно з чинною нормативною документацією.
Продукція, призначена для експорту, розливається у тару та маркується згідно з умовами відповідної угоди на експорт.
3. Маркування тютюнових виробів, які реалізуються в Україні, здійснюється таким чином:
на кожній одиниці тютюнової продукції (сигареті, цигарці тощо) вказується власна назва виробу.
На кожній пачці, коробці або сувенірній коробці вказується:
найменування суб`єкта господарювання-виробника або тютюнової компанії;
загальна та власна назви;
наявність фільтруючого мундштука;
кількість одиниць у пачці, коробці чи в сувенірній коробці;
відомості щодо вмісту смоли та нікотину в диму однієї сигарети (щодо сигарет), які наносяться на зовнішню поверхню однієї меншої сторони упаковки тютюнових виробів і займають не менше 15 відсотків площі цієї сторони;
медичні попередження, які наносяться відповідно до вимог, зазначених у цій частині статті;
позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України);
На упаковці (за виключенням прозорих обгорток), в якій вироби знаходяться в пачках або коробках, вказується:
загальна та власна назви виробу;
кількість одиниць продукції в упаковці;
медичні попередження, які наносяться відповідно до вимог, зазначених у цій частині статті;
На транспортній тарі вказується:
загальна та власна назви виробу;
найменування суб`єкта господарювання-виробника та його місцезнаходження;
кількість одиниць продукції в упаковці;
позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України).
Основне медичне попередження споживачів тютюнових виробів "Куріння вбиває" зазначається на одній більшій зовнішній стороні упаковки (коробки, пачки). На другій більшій зовнішній стороні упаковки (коробки, пачки) тютюнових виробів зазначається додаткове медичне попередження у вигляді одного з десяти текстових написів такого змісту: "Куріння викликає рак легенів", "Куріння викликає залежність від тютюну (нікотинову залежність) - не починайте курити!", "Курці помирають рано", "Куріння викликає старіння шкіри", "Куріння знижує здатність жінок народжувати дітей", "Відмова від куріння значно зменшує ризик небезпечних серцевих захворювань і захворювань легенів", "Куріння руйнує артерії, викликає серцеві напади та інсульт", "Куріння може викликати повільну та болісну смерть", "Куріння під час вагітності завдає шкоди вашій дитині", "Куріння пошкоджує сперму і може призвести до імпотенції" і кольорового малюнка (малюнків) та/або піктограми (піктограм). Кожен варіант текстових написів додаткових медичних попереджень наноситься виробником тютюнових виробів на упаковки (коробки, пачки) тютюнових виробів почергово.
Зазначені малюнок (малюнки) та/або піктограма (піктограми) затверджуються постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони здоров`я і підлягають перегляду (перезатвердженню) Кабінетом Міністрів України у такому самому порядку один раз на п`ять років. Малюнок (малюнки) та/або піктограма (піктограми) наносяться виробником тютюнових виробів на упаковки (коробки, пачки) тютюнових виробів не пізніше, ніж через 18 місяців з дня набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України про їх затвердження (перезатвердження).
Основне та додаткове медичні попередження споживачів тютюнових виробів мають бути розміщені у визначеному виробником або імпортером тютюнових виробів на упаковці (коробці, пачці) місці в рамці чорного кольору шириною не менше ніж три міліметри. Площа, обмежена рамкою, включаючи площу самої рамки, має становити не менше 50 відсотків площі зовнішньої поверхні більшої зовнішньої сторони упаковки (коробки, пачки) тютюнових виробів. Тексти основного та додаткового медичних попереджень споживачів тютюнових виробів, що зазначаються на кожній упаковці (коробці, пачці) тютюнових виробів, мають бути чіткими, надрукованими чорним жирним шрифтом на білому фоні рядковими літерами, крім першої літери попередження, і розміщуватися таким чином, щоб забезпечити цілісність тексту при відкриванні тютюнового виробу у спосіб, зазначений на його упаковці, та не перекриватися іншою друкованою інформацією або марками акцизного збору.
Знаки для товарів і послуг на тютюнових виробах виконуються мовою та у вигляді зареєстрованого оригіналу або зображення, наведеного в прийнятій на розгляд заявці на реєстрацію знака для товарів і послуг.
Продукція, призначена для експорту, маркується згідно з умовами відповідної угоди на експорт.
Виробник може наносити на етикетки додаткову інформацію щодо характеристики продукту. При цьому виробникам тютюнових виробів забороняється наносити на етикетки інформацію, яка може вводити в оману або створювати неправильне враження щодо характеристик тютюнових виробів, їх впливу на здоров`я, включаючи будь-який термін, напис, торговельну марку, зображення, символічний або будь-який інший знак, що прямо чи опосередковано створює помилкове враження про те, що визначений тютюновий виріб є менш шкідливим, ніж інші тютюнові вироби, у тому числі включати такі терміни, як "із низьким вмістом смол", "легкі", "супер легкі", "ультра легкі" та їх аналоги іншими мовами.
Етикеточна продукція розробляється товаровиробником алкогольних та тютюнових виробів і повинна відповідати вимогам чинного законодавства про мови (крім додаткової інформації щодо характеристик продукту), не потребує додаткових узгоджень, є промисловою власністю виробника та захищається згідно з чинним законодавством про промислову (інтелектуальну) власність. Власні назви алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначаються їх виробниками і можуть відтворювати зареєстрований чи поданий на реєстрацію знак для товарів і послуг або бути його частиною.
Алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
У разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.
Зміни до цієї статті набирають чинності не раніше ніж через 24 місяці з дня опублікування закону про внесення відповідних змін.
При цьому алкогольні напої та тютюнові вироби, вироблені в Україні або імпортовані в Україну до набрання чинності внесеними відповідним законом змінами щодо маркування, знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.
Встановлені цією статтею вимоги до місткості тари (посуду) не застосовуються до алкогольних напоїв імпортного виробництва.
Відповідног до ст.17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:
виробництва пального без наявності ліцензії - 1000000 гривень;
оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень;
роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень;
сплати сум акцизного податку та податку на додану вартість шляхом взаємних заліків, зустрічних зобов`язань, векселями, в тому числі казначейськими, та в інших формах, які не передбачають сплату таких платежів коштами, - у розмірі вартості відвантаженої продукції;
порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень;
порушення вимог частини другої статті 15 цього Закону щодо реалізації (передачі) ферментованої тютюнової сировини лише на експорт або виробникам тютюнових виробів - 50 відсотків вартості партії відвантаженого товару;
надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на зберігання пального, отриманої відповідно до абзацу другого частини сорок першої статті 15 цього Закону, - 500 000 гривень;
зберігання та/або використання на митній території України обладнання для промислового виробництва сигарет та цигарок, не внесеного до Єдиного реєстру обладнання, - 150000 гривень;
Зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством.
Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

У разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

У разі виявлення фактів незаконного імпорту та/або придбання паперу цигаркового, фільтрів, зберігання та/або використання обладнання для промислового виробництва сигарет та цигарок, не внесеного до Єдиного реєстру обладнання, податкові органи не пізніше трьох робочих днів з дня виявлення таких фактів накладають арешт на такий папір цигарковий, такі фільтри, обладнання і звертаються до суду для винесення рішення про їх конфіскацію та знищення. Процедура знищення таких конфіскованих товарів контролюється податковим органом, що здійснив арешт таких товарів.

Дії органів, які мають право контролю за реалізацією норм цього Закону, можуть бути оскаржені в місячний термін у судовому порядку.

Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, викладених як в заявленній позовній заяві, так і увідзиві до нього, суд виходить з наступного.

Контролюючий орган, приймаючи податкові повідомлення-рішення, від 19.03.2020 р., а саме: № на загальну суму 93 900, 00 грн.; № на загальну суму 1020,00 грн.; № на загальну суму 17000,00 грн. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з підстав наведених нище.

Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи, Офісом великих платників податків ДПС було направлено на адресу керуючого супермаркетом «Варус» ТОВ «Омега» запит №1 від 26.02.2020 р.«Про зняття залишків товарно-матеріальних цінностей», в тексті якого контролюючий орган, з метою визначення повноти оприбуткування, реалізації та підтвердження фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей, дотримання ТОВ "Омега", () вимог п.12 ст.3ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами і доповненнями) на підставі п.п. 20.1.9, п.п. 20.1.13 п. 20.1 ст. 20 ПК України, Офіс великих платників вимагає зняття фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 25.02.2020 р. у присутності фахівців Офісу великих платників. Також, на підставі п.п. 20.1.2, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п.85.2, п. 85.8 ст. 85 ПК України, просив надати до перевірки: регістри бухгалтерського обліку, в яких відображено рух (надходження,, вибуття) щодо товарів на складі та товарів в торгівлі, обліку товарно-матеріальних цінностей (товарів, готової продукції) в розрізі найменування, кількості та вартості. Регістри просимо надати на паперових носіях, завірені належним чином, станом на дату зняття залишків товарно-матеріальних цінностей в ході проведення фактичної перевірки;первинні документи (прибуткові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, тощо), які підтверджують господарські операції по придбанню та реалізації товарно-матеріальних цінностей (копії, завірені належним чином) за період з (01.02.2020 р. до дати зняття залишків товарно-матеріальних цінностей в ході проведення фактичної перевірки;товарні звіти.

До початку перевірки, а саме: до 26.02.2020 р. позивачем - ТОВ "Омега" не було направлено на адресу контролюючого органу витребуваних останнім документів.

При цьому, позивач, обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, не наводить конкретних фактів ненадання витребуваних контролюючим органом документів, а лише посилається на загальні підстави, а саме, те, що «фатична перевірка була призначена та проведена з грубим порушенням вимог ПК України, у зв`язку з чим її результати в будь-якому разі не можуть слугувати підставою для застосування до ТОВ «Омега» будь-яких штрафних санкцій».

Щодо призначення та проведення фактичної перевірки ТОВ «Омега» з грубим порушенням вимог ПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до тексту наказу від 18.02.2020 р. №231 проведення перевірки призначено на підставі пп.80.2.4 п.80.2 ст.80 ПК України.

При цьому, порядок проведення фактичної перевірки врегульовано ст.80 ПК України, відповідно до змісту якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.

Так, відповідно до п.п.80.2.4 п.80.1 ст.80 ПК України, однією з підстав проведення фактичної перевірки є неподання суб`єктом господарювання в установлений законом порядку строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх з нульовими показниками.

Дослідивши письмові пояснення, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позивач ТОВ «Омега», обмежившись зазначенням в тексті позовної заяви інформації про недопускання останнім дій, передбачених п.п. 80.2.4 п.80.2 ст.80 ПК України; жодними належними та допустимими документами в розумінні ст..ст.73-76 КАС України не довело суду зворотнього, а саме: подання суб`єктом господарювання обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій в установлений законом строк; подання їх бех нульових показників.

Відтак, ненадання позивачем належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 73-76 КАС України в обґрунтування наведеного вище твердження спростовує посилання останнього щодо грубого порушення відповідачем вимог ПК України при призначенні та проведенні фактичної перевірки ТОВ «Омега» та має логічним наслідком відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наведене.

Щодо запиту №1 від 26.02.2020 р. «Про зняття залишків товарно-матеріальних цінностей», суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту зазначеного запиту відповідач з метою визначення повноти оприбуткування, реалізації та підтвердження фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей, дотримання TOB "Омега", () вимог п.12 ст.3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", просив позивача надати наступні документи до перевірки, а саме: регістри бухгалтерського обліку, в яких відображено рух (надходження,, вибуття) щодо товарів на складі та товарів в торгівлі, обліку товарно-матеріальних цінностей (товарів, готової продукції) в розрізі найменування, кількості та вартості. Регістри просимо надати на паперових носіях, завірені належним чином, станом на дату зняття залишків товарно-матеріальних цінностей в ході проведення фактичної перевірки; первинні документи (прибуткові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, тощо), які підтверджують господарські операції по придбанню та реалізації товарно-матеріальних цінностей (копії, завірені належним чином) за період з 01.02.2020 до дати зняття залишків товарно-матеріальних цінностей в ході проведення фактичної перевірки; товарні звіти.

Надання платниками податків документів під час проведення перевірки чітко врегульовано ст.85 ПК України.

Будь-яких доказів в розумінні ст.ст. 73-76 ПК України, надання зазначених документів відповідачу в межах строку проведення перевірки позивачем до суду надано не було.

Як вбачається з тексту запиту № 1 від 26.02.2020 р. «Про зняття залишків товарно-матеріальних цінностей» перелік витребуваних документів зазначений відповідачем чітко та зрозуміло, з посиланням в тексті запиту на відповідні норми чинного ПК України.

Термін проведення перевірки чітко визначений наказом від 18.02.2020 р. №231 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега», а саме: з 18 лютого 2020 року тривалістю 10 діб.

Відтак, твердження позивача щодо необізнаності останнього зі строком надання витребуваних запитом № 1 від 26.02.2020 р. «Про зняття залишків товарно-матеріальних цінностей» документів не відповідає дійсним обставинам справи, а твердження ТОВ «Омега» щодо наявності у позивача «пропозиції, викладеної в скарзі», за першою вимогою надати повний пакет документів первинного бухгалтерського обліку для підтвердження факту їх існування та ігнорування контролюючим органом зазначеної пропозиції» не спростовує сам факт виявленого контролюючим органом правопорушення щодо ненадання зазначених документів, що безпосередньо свідчить про протиправний характер оскаржуваного податкового повідомлення-рішення форми «С» № від 19.03.2020 р. та не має логічним наслідком скасування наведеного рішення.

Щодо порушення відповідачем абз.3 ч.4 ст.11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», суд зазначає наступне.

Відповідно до текста акта перевірки від 26.02.2020 р. чітко зазначено наступне порушення: зберігання алкогольного напою пляшки вина «Россо Терра Фреска» червоне напівсолодке, ємкістю 0,75 л.. 10,5 % по ціні 99,0 грн. без марки акцизного податку встановленого зразка.

Також суд зазначає, що відповідачем в обґрунтування зазначеного порушення надано до суду фотоматеріали наведеної вище пляшки вина, з яких чітко вбачається, що на фотознімку зафіксовано саме вино «Россо Терра Фреска» червоне напівсолодке, ємкістю 0,75 л.. 10,5 % по ціні 99,0 грн., без акцизної марки, яке не просто зберігається у позивача, а розміщене на вітрині з метою його подальшої реалізації.

При цьому, позивачем, крім посилань в тексті позовної заяви на загальні норми чинного законодавства України щодо відповідальності за вказане порушення, а також зазначення, що «обставини щодо начебто зберігання пляшки вина без марки акцизного податку встановленого зразка з метою її подальшої реалізації не відповідають дійсним обставинам і жодними доказами не підтверджуються» жодних доказів в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України не надано.

Водночас, суд зазначає, що надані представником позивача докази, а саме: видаткова накладна № КЕ20-000038470 від 28.01.2020 р.; видаткова накладна № КЕ20-000050540 від 04.02.2020 р.; видаткова накладна № КЕ20-000062145 від 11.02.2020 р.; видаткова накладна № КЕ20-000073680 від 18.02.2020 р.; видаткова накладна№ від 30.01.2020 р.; видаткова накладна № від 06.02.2020 р. видаткова накладна № від 13.02.2020 р.; видаткова накладна № від 20.02.2020 р.; видаткова накладна № 6715 від 21.01.2020 р.; накладної на повернення товару №42971/16275 від 10.02.2020 р.; видаткова накладна№ 156957 від 17.12.2019 р.; видаткова накладна № 58635 від 14.05.2019 р.; видаткова накладна№215955/203043 від 23.12.2019 р.; накладна на повернення від покупця № 8156 від 26.12.2019 р.; видаткова накладна № 202729/191292 від 05.12.2019 р.; акт переоцінки № 47991 від 19.12.2019 р., до видаткової накладної №202729/191292 від 05.12.2019р.; видаткова накладна № 207131/195839 від 12.12.2019 р.; акту переоцінки № 47998 від 19.12.2019 до видаткової накладної №207131/195839 від 12.12.2019 р.; накладна на повернення від покупця № 7938 від 14.12.2019 р.; видаткова накладна№ 20458/20155 від 22.11.2019 р.; видаткова накладна№ РК1-000825 від 27.01.2020 р.; видаткова накладна № РК1-000023 від 06.01.2020 р.; видаткова накладна№ РК1-001666 від 17.02.2020 р.; видаткова накладна № 3077 від 22.07.2019 р.; видаткова накладна № 43-0001306 від 15.01.2020 (р.; видаткова накладна № РН-0000685 від 14.01.2020 р.; товарна накладна № 685 від 14.01.2020 р. до видаткової накладної№ РН-0000685 від 14.01.2020 р.; видаткова накладна № 1452 від 05.02.2020 р.; видаткова накладна № від 22.02.2020 р.; видаткова накладна№ від 20.02.2020 р.; акт розбіжностей; видаткова накладна № ПДн-0004148 від 24.12.2019 р.; накладна № 54028 від 13.11.2019 р.; продовження накладної № 54028 від 13.11.2019 р.; лист № 0001 від 18.11.2019 р.; накладна № 52615 від 06.11.2019р.; накладна на повернення № 52615 від 08.11.2019 р.; накладна на повернення № 52615 від 08.11.2019 р.; лист № 0001 від 18.11.2019р.; видаткова накладна № від 17.07.2019 р.; видаткова накладна № від 11.11.2019 р.; видаткова накладна № від 18.11.2019 р.; видаткова накладна № від 06.12.2019 р.; видаткова накладна № від 11.12.2019 р.; видаткова накладна№ від 12.12.2019 р.; видаткова накладна № від 14.12.2019 р.; видаткова накладна № від 18.12.2019 р.; видаткова накладна№ від 24.12.2019 р.; видаткова накладна № від 25.12.2019 р.; видаткова накладна№ від 04.01.2020 р.; видаткова накладна № від 07.01.2020 р.; видаткова накладна № від 10.01.2020 р.; видаткова накладна № від 21.01.2020 р.; видаткова накладна № від 22.01.2020 р.; видаткова накладна № від 29.01.2020 р.; видаткова накладна № від 31.01.2020 р.; видаткова накладна № від 04.02.2020 р.; видаткова накладна № від 05.02.2020 р.; видаткова накладна № від 07.02.2020 р.; видаткова накладна № від 11.02.2020 р.; видаткова накладна № від 12.02.2020 р.; видаткова накладна № від 19.02.2020 р.; видаткова накладна № від 20.02.2020 р.; видаткова накладна № від 21.02. 2020 р.; видаткова накладна № від 24.02.2020 р.; видаткова накладна № від 24.02.2020 р., копії яких містяться в матеріалах справи, не спростовують встановленого контролюючим органом факту порушення ТОВ «Омега», а саме: неоприбуткування в порядку встановленому законодавством товарних запасів на суму 46950 грн. (необліковано алкогольних напоїв в кількості 235 пляшок на суму 31498.5 грн. та тютюнових виробів в кількості 361 пачки на суму 15451 грн.), чим порушено п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг»; зберігання алкогольного напою пляшки вина «Россо Терра Фреска» червоне напівсолодке, ємкістю 0,75 л.. 10,5 % по ціні 99,0 грн. без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги ст. 11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального» із змінами.

Суд зазначає, що до положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передачені Конституцією та законами України.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в письмових доказах, наведених вище та долучених до матеріалів справи.

Системний аналіз наведених вище норм чинного податкового законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про відсутність обґрунтування з боку позивача належними доказами в розумінні ст. ст. 73 - 76 КАС України протиправного характеру оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а відтак, оскаржувані рішення, з огляду на ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є прийнятими відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані зазначені вище рішення; своєчасно, що свідчить як про відсутність протиправного характеру оскаржуваних рішень, так і про факт відсутності порушення охоронюваних законом прав та інтересів позивача у публічно правових відносинах з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега», в межах правового поля в спосіб захисту права, обраний позивачем.

Відтак, судом при вирішенні справи встановлено та надано вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин, з метою з`ясування всіх об`єктивних причин і факторів, що зумовили відсутність настання для платника податків негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, а також, з урахуванням вимог чинного процесуального законодавства перевірена відповідність оскаржуваного рішення контролюючого органу вимогам, зокрема принципу обґрунтованості, справедливості та співрозмірності заподіяної платником шкоди державним інтересам та настання відповідальності останнього за такі дії.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 18.06.2020 р. № за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи відмову в задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА" (вул. Панікахи, 15, м.Дніпро, 49041) до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (вул. Дегтярівська, 11 г, м.Київ, 04119) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.03.2020 р., а саме: № на загальну суму 93 900, 00 грн.; № на загальну суму 1020,00 грн.; № на загальну суму 17000,00 грн., суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.).

Керуючись ст. ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА" (вул. Панікахи, 15, м.Дніпро, 49041) до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (вул. Дегтярівська, 11 г, м.Київ, 04119) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.03.2020 р., а саме: № на загальну суму 93 900, 00 грн.; № на загальну суму 1020,00 грн.; № на загальну суму 17000,00 грн., - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова