Справа № 640/4652/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4652/19 Суддя першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Бабенка К.А., Епель О.В.,

при секретарі - Закревській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняте за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ПФ в м. Києві) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила зобов`язати ГУ ПФ в м. Києві перерахувати пенсію по втраті годувальника та сплатити її згідно чинного законодавства з 01.12.2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що за життя померлому ОСОБА_2 перерахунок призначеної у розмірі 7 745,67 грн. пенсії не здійснювався, у той час як з 01.03.2019 року призначена ОСОБА_1 пенсія у розмірі 50% пенсії годувальника була перерахована та її розмір склав 3 887,81 грн. Крім того, суд зазначив, що застосування ГУ ПФ в м. Києві коефіцієнту 1,17 % відповідає вимогам чинного законодавства, у той час як обґрунтування необхідності застосування коефіцієнту 1,35 % ОСОБА_1 не навела.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що, по-перше, судом не було вірно визначено суму пенсії, яка була призначена ОСОБА_1 , по-друге, станом на 12.05.2017 року померлий ОСОБА_2 отримував пенсію із застосуванням коефіцієнту страхового стажу 0,50733 і у подальшому перерахунок пенсії не проводився, по-третє, судом не було враховано, що лист ГУ ПФ в м. Києві від 31.07.2019 року №170749/02 стосується перерахунку пенсії ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , по-четверте, пенсійне забезпечення по втраті годувальника це не призначення пенсії, а нарахування 50% вже призначеної померлому пенсії, по-п`яте, судом залишено поза увагою, що померлий ОСОБА_2 за життя недоотримав пенсію на суму 36 258,46 грн., по-шосте, ГУ ПФ в м. Києві невірно перераховано пенсію у березні 2019 року.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 28.10.2020 року.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У судовому засіданні Позивач доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , чоловік ОСОБА_1 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.11.2018 року (а.с. 35).

Згідно розпорядження ГУ ПФ в м. Києві від 17.05.2017 року №305519 розмір пенсії за віком померлого ОСОБА_2 складав 7 055,37 грн. (а.с. 59).

Не погоджуючись із таким розрахунком пенсії ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва за захистом своїх прав із позовом до ГУ ПФ в м. Києві. Разом з тим, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09.10.2019 року провадження у справі 754/7418/17 закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України (у зв`язку зі смертю позивача).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 10.12.2018 року про призначення пенсії (а.с. 31) останній з 10.12.2018 року призначено пенсію по втраті годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 3 325,09 грн., що складає 50% від 6 650,17 (а.с. 36).

У подальшому Відповідачем з 01.03.2019 року було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та визначено її розмір - 3 887,81 грн., що складає 50% від 7 775,61 грн. (а.с. 40).

Крім того, із змісту листа ГУ ПФ в м. Києві від 31.07.2019 року №170749/02 випливає, що пенсію в разі втрати годувальника первинно було розраховано при загальному стажі роботи годувальника 37 років 7 місяців 2 дні, із застосуванням коефіцієнту стажу 0,37583, середньої заробітної плати в розмірі 17 614,95 грн., взятої за період роботи з 01.07.2000 року по 31.12.2016 року.

З 01.03.2019 року здійснено перерахунок пенсії Позивача відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно з перерахунком збільшено показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім року, в якому проводиться збільшення.

Отже, з 01.03.2019 року розмір пенсії ОСОБА_1 у разі втрати годувальника становив 7 745,67 х 50% = 3 887,81 грн.

Розраховуючи розмір пенсії у такому вигляді, Відповідач виходив з 37 років 7 місяців 2 днів загального стажу годувальника, із застосуванням коефіцієнту стажу 0,37583, середньої заробітної плати у розмірі 20 609,50 грн., взятої за період роботи з 01.07.2000 року по 31.12.2016 року (а.с. 56).

Проте, як встановлено судом першої інстанції, з такими розрахунками Позивач не погоджується та зазначає, що пенсія в разі годувальника має розраховуватися наступним чином: середня заробітна плата у розмірі 17 614,95 х коефіцієнт стажу 0,50733 = 8 936,59 грн. + доплата за понаднормативний стаж 21,48 грн. = 8 958,07 х 50% = 4 479,03 грн. Крім того, на думку ОСОБА_1 , величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а не 1,17%, як застосовує ГУ ПФ в м. Києві, тому різниця між нарахованою їй пенсією у разі втрати годувальника та її розрахунками становить 1 158,18 грн.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 1, 9, 10, 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), а також Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1), суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки Позивачем не було доведено неправильності проведених Відповідачем розрахунків та перерахунків пенсії.

З таким висновком суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Приписи ч. 1 ст. 37 Закону визначають, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

У свою чергу, за правилами ст. 38 Закону пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Матеріали справи свідчать, що станом на 12.05.2017 року та станом на 01.01.2018 року розмір пенсії померлого ОСОБА_2 складав 7 055,37 грн., у тому числі основний розмір пенсії за віком 7 029,13 грн. та доплата за понаднормативний стаж 26,24 грн. (а.с. 59). Разом з тим, при призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника ГУ ПФ в м. Києві виходив з розміру пенсії померлого годувальника 6 641,71 грн. (а.с. 13). Оскільки доказів проведення подальшого перерахунку пенсії ОСОБА_2 , що призвело до її зменшення Відповідачем не надано, то судова колегія приходить до висновку, що ГУ ПФ в м. Києві у період з 10.12.2018 року по 28.02.2019 року безпідставно виплачувало ОСОБА_1 пенсію у розмірі 3 320,86 грн. (6 641,71 х 50%) замість 3 527,69 грн. (7 055,37 х 50%). При цьому судова колегія підкреслює, що будь-яких належних і допустимих доказів правильності проведених нарахувань ГУ ПФ в м. Києві як суб`єкт владних повноважень не надало.

Крім того, із змісту розпорядження від 17.05.2017 року №305519 вбачається, що пенсія була обчислена померлому ОСОБА_2 виходячи з 37 років 7 місяців 2 днів стажу станом на 31.12.2016 року, коефіцієнт стажу було визначено 0,37583 (451 місяць) та коефіцієнт з урахуванням кратності 1,35 складав 0,50738 (а.с. 59).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17; у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного у цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №124) також затверджений згаданою постановою Уряду України.

Відповідно до абз. 1 п. 3 Порядку №124 прерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).

Формула коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за формулою, передбаченою у п. 4 Порядку №124.

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

При цьому, за правилами п. 5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно п. 6 Порядку №124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Як було встановлено раніше, починаючи з 01.03.2019 року ГУ ПФ в м. Києві на виконання вимог ч. 2 ст. 42 Закону та Порядку №124 було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням стажу роботи годувальника 37 років 7 місяців 2 дні, коефіцієнту стажу 0,37583 (451 / (100% х 12) х 1), середньої заробітної плати у розмірі 20 609,50 грн., взятої за період з роботи з 01.07.2000 року по 31.12.2016 року (4,67935 коефіцієнт заробітної плати х 4 404,35 грн. (3 764,40 х 1,17) показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки), що складає 7 775,61 грн. з урахуванням доплати за понаднормативний стаж 29,94 грн.. А відтак, належних і допустимих доказів того, що, починаючи з 01.03.2019 року розмір пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника в сумі 3 887,81 грн. що складає 50% від 7 775,61 грн. не відповідає вимогам чинного законодавства, останньою не наведено.

Посилання Апелянта на те, що розмір її пенсії до 01.03.2019 року мав становити 4 481,85 грн. (8 963,71 / 2) та з 01.03.2019 року - 5 243,76 грн. (4 481,85 х 1,17) з огляду на те, що при призначенні померлому ОСОБА_2 пенсії у травні 2017 року ГУ ПФ в м. Києві невірно визначило величину середньої заробітної плати по Україні (замість за 2014-2016 роки взято за 2014 рік) судовою колегією оцінюється критично, оскільки питання правильності призначення пенсії померлому годувальнику у 2017 році перебуває поза межами судової перевірки даного спору.

Крім іншого, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що, наполягаючи на необхідності застосування коефіцієнту з урахуванням кратності 1,35 %, а не 1%, Позивач не враховує, що відповідно до п. 4-3 Прикінцевих положень Закону, які застосовувалися з 01.10.2017 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини наявності у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника у період з 10.12.2018 року по 28.02.2019 року, то судова колегія приходить до висновку про передчасність твердження Окружного адміністративного суду міста Києва про необґрунтованість позовних вимог у повному обсязі, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовано норми матеріального права, що стали підставою для невірного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що позовні вимоги було задоволено частково, судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з ГУ ПФ в м. Києві на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, в сумі 633,93 грн. (253,57 грн. за подання позовної заяви та 380,36 грн. за подання апеляційної скарги на рішення суду) пропорційно до задоволених позовних вимог (1/3).

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 10 грудня 2018 року по 28 лютого 2019 року включно пенсії у зв`язку з втратою годувальника виходячи з розміру 50% пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 , визначеного згідно розпорядження від 17 травня 2017 року №305519, і провести виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже отриманих сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 633 (шістсот тридцять три) гривні 93 копійки.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді К.А. Бабенко

О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 28» жовтня 2020 року.