Справа № 645/2941/20
Суддя: Алтухова О. Ю.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/2941/20
Провадження № 2-а/645/77/20
У Х В А Л А

іменем України

29 жовтня 2020 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі судді Алтухової О.Ю., розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції в Харківської області Федорова Владислава Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

27 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою до старшого сержанта поліції в Харківської області Федорова В.С., в якій просив суд скасувати постанову серії БАА № 017410 від 18 травня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем ОСОБА_1 додано до позовної заяви копії письмових доказів, які не засвідчені належним чином, та не вказано про наявність у позивача або іншої особи оригіналу письмового доказу. Крім того, не додано до позовної заяви оригіналу квитанції про сплату судового збору на суму 420,40 грн. або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

28 травня 2020 року та 11 вересня 2020 року на адресу позивача, зазначену у позовній заяві, направлялась копія ухвали суду від 28 травня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, проте конверти з відправленням повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Станом на 29 жовтня 2020 року вказані в ухвалі недоліки позивачем не усунуто.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зазначене свідчить про ознаки недобросовісного здійснення ОСОБА_1 своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з вимогами п.1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

При таких обставинах та приймаючи до уваги невиконання позивачем вимог, встановлених ухвалою судді, подану заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 248 КАС України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції в Харківської області Федорова Владислава Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О. Ю. Алтухова