Справа № 473/2199/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 473/2199/20
Головуючий в 1 інстанції: Лузан Л.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Стас Л.В.,

суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:

- скасувати постанову від 19 червня 2020 року ДПО18 №571316 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі, за порушення норм і стандартів, встановлених п.п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97, а саме невживання заходів щодо ліквідації вибоїн на проїжджій частині (п.1.5 ПДР), за що передбачена відповідальність визначена ч.1 ст.140 КУпАП та адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.;

- закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки він не є відповідальною посадовою особою утримання дорожньої мережі автомобільної дороги Н-24 «Благовіщенське Миколаїв», км 115 + 800 м., тобто суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, позивач зазначив, що згідно договору №1-Б від 04 березня 2019 року та додаткової угоди №8 від 28 грудня 2019 року в період до 31 липня 2020 року автомобільні дороги загального користування державного значення в Миколаївській області передано в експлуатаційне утримання ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», що свідчить про несення саме цим підприємством відповідальності за неналежне утримання доріг. Службою вживалися відповідні дії щодо забезпечення організації експлуатаційного утримання автомобільної дороги Н-24 «Благовіщенське Миколаїв», що підтверджується відповідними листами.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 липня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Волгіною Ю.М. в порушення вимог п.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматизованому режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395) винесено постанову про накладання адміністративного стягнення серії ДПО18 №571316 від 19 червня 2020 року не на місці вчинення адміністративного правопорушення, що має наслідком доведена протиправність рішення та дій представника Департаменту патрульної поліції.

ОСОБА_1 також наголосив на тому, що 04 березня 2019 року між Службою автомобільних доріг у Миколаївській області та ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» укладено договір №1-Б, предметом якого є експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області. Вказаним договором автомобільні дороги загального користування державного значення в Миколаївській області передано в експлуатаційне утримання ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Таким чином, апелянт вважає, що саме до обов`язків вказаного підприємства віднесено здійснення експлуатаційного утримання визначених договором автомобільних доріг, відповідно до наданих Службою завдань, та забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів, і тому саме ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» є суб`єктом адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП.

Разом з тим, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не надана оцінка доказам, долученим до матеріалів справи, в тому числі посадовим обов`язкам в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області.

З огляду на викладене, апелянт впевнений, що Служба автомобільних доріг у Миколаївській області в повному обсязі вжила вичерпних заходів по виконанню визначених законодавством повноважень. При цьому, матеріали справи про адміністративне правопорушення та матеріали судової справи не містять жодного допустимого та належного доказу наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

Відповідач, Департамент патрульної поліції, у відзив на апеляційну скаргу зазначив, що відповідно до п.3.2 Положення про Службу автомобільних доріг в Миколаївській області, затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 29 липня 2019 року №250 (далі - Положення про Службу автомобільних доріг в Миколаївській області) саме ця служба зобов`язана організовувати належне утримання та розвиток автомобільних доріг загального користування, що обліковуються на її балансі, та підтримувати безпечні та безперебійні умови руху.

На думку відповідача, позивач, як в.о. начальника Служби автомобільних доріг Миколаївської області, є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП, з огляду на положення ст.ст. 7, 10 Закону України «Про автомобільні дороги» та Положення про Службу автомобільних доріг Миколаївської області

Таким чином, відповідач впевнений, що рішенням суду першої інстанції правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, як посадову особу, а саме як виконуючого обов`язки начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області.

Разом з тим, заявник наголошує на тому, що за статтею 276 КУпАП розгляд справи за місцем вчинення визначається адміністративно-територіальна одиниця, на якій діє підрозділ управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, а саме межі Миколаївської області, тому для повного та всебічного з`ясування всіх обставин, а також з метою запрошення ОСОБА_1 , було прийнято рішення провести розгляд справи за адресою Управління патрульної поліції в Миколаївській області: м.Миколаїв, Інгульський район. вул.Новозаводська, 1-Б/1.

08 жовтня 2020 року на адресу суду від представника позивача, ОСОБА_1 , - адвоката Гунька В.С. надійшло клопотання про відкладення слухання справи, обґрунтоване тим, що представник у той самий день та час бере участь у судовому засіданні в іншій виборчій справі.

Клопотання заявника було задоволено та відкладено розгляд справи на 29 жовтня 2020 року об 11.30 год.

29 жовтня 2020 року від представника позивача знову надійшло клопотання про відкладення слухання справи на іншу дату, обґрунтоване тим, що представник мав контакти із особами інфікованими СOVID -19, у зв`язку з чим його сімейним лікарем було прийнято рішення про направлення його на проходження відповідних тестів та про запровадження відносно нього режиму самоізоляції.

Розглянувши подане клопотання та вирішуючи питання про наявність підстав для його задоволення, колегія суддів виходить з таких мотивів.

Указом Президента України від 13.03.2020р. №87/2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби СOVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та розпорядженням Одеського міського голови від 15.03.2020р. №218 «Про тимчасове зупинення роботи об`єктів загального користування, розташованих у м. Одесі, - не зупинено (призупинено) функціонування органів державної влади, в тому числі судів, які наразі працюють, але з дотриманням норм, попереджаючих розповсюдження інфекції.

17 березня 2020 року Рада суддів Україні, на своєму засіданні, рекомендувала судам продовжувати здійснювати правосуддя незважаючи на епідемію коронавірусу и карантин, однак, по можливості, здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін.

Слід зазначити, що заявником на підтвердження наведених обставин не було надано жодного доказу, зокрема, довідки сімейного лікаря або документу щодо проходження обстеження у медичній лабораторії.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Отже, з метою дотримання розумного строку розгляду апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання та вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Державного агентства автомобільних доріг України №490-К від 06 грудня 2019 року, відповідно до заяви ОСОБА_1 , останнього призначено на посаду в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області 09 грудня 2019 року до призначення в установленому порядку начальника зазначеної служби (а.с. 60).

31 травня 2020 року о 21 год. 16 хв. надійшло повідомлення зі служби « 102» про те, що 31 травня 2020 року о 21 год. 15 хв. за адресою: Арбузинський район, с. Бузьке, заявник - працівник поліції Вознесенського відділу поліції Мізецький Микола Васильович, повідомив, що під час опрацювання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до нього звернувся учасник дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки Volkswagen ОСОБА_2 , з проханням зафіксувати факт аварійної ділянки дороги на трасі біля села Бузьке.

В результаті відпрацювання даного виклику співробітниками СРПП (сектор реагування патрульної поліції) Арбузинського відділу поліції Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області було складено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі на автомобільній дорозі Н-24 «Благовіщенське - Миколаїв» та складено схему розміщення вибоїн та проїзній частині.

В ході вказаних обстежень було виявлено численні недоліки на дорожньому полотні: вибоїна 1 (довжина 0.8 м; ширина 0.6 м; глибина 0,1 м) та вибоїна 2 (довжина 0.5 м; ширина 0.4 м; глибина 0.1 м), відповідно до схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих від 31 травня 2020 року, відсутність дорожньої розмітки. Вказані вище недоліки стали причиною ДТП. Обстеження вулично-шляхової мережі проводив Поліцейський СРПП Арбузинського ВП старший лейтенант поліції Волошин Олег Васильович в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та за результатами дану ділянку визнано - аварійною.

У свідків відібрані пояснення, які містяться в матеріалах справи.

Дані матеріали були передані відповідальній особі відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції капітану поліції Волгіній Юлії Михайлівні.

12 червня 2020 року за вих. №10448/41/16/02-2020 відповідачем на адресу, зокрема, Служби автомобільних доріг в Миколаївській області надіслано повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції в.о. начальника Служби ОСОБА_1 для розгляду справи про адміністративне правопорушення за фактом неналежного утримання транспортної розв`язки на ділянці автомобільної дороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» км. 115+800 на території Арбузинськоо району, Миколаївської області, на 16 червня 2020 року о 10:00 год.

Вказане повідомлення на адресу Служби надійшло 12 червня 2020 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с. 70).

17 червня 2020 року за вих. №10808/41/16/02-2020 відповідачем на адресу, зокрема, Служби автомобільних доріг в Миколаївській області надіслано повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції в.о. начальника Служби ОСОБА_1 для розгляду справи про адміністративне правопорушення за фактом неналежного утримання транспортної розв`язки на ділянці автомобільної дороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» км. 115+800 на території Арбузинськоо району, Миколаївської області, на 19 червня 2020 року о 10:00 год.

Вказане повідомлення на адресу Служби надійшло 17 червня 2020 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с. 69).

ОСОБА_1 отримавши повідомлення на виклик не з`явився.

На підставі викладеного, 19 червня 2020 року старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Волгіною Ю.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №571316, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн.

Зазначеною постановою встановлено, що позивач, займаючи посаду в.о. начальника Служби автомобільних доріг в Миколаївській області, не виконав вимоги норм та стандартів п.п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97, Закону України "Про дорожній рух" та не забезпечив безпечних умов експлуатації, що виразилося в численних вибоїнах та руйнування дорожнього покриття розв`язки на автомобільній дорозі Н-24 «Благовіщенське - Миколаїв» км. 115+800 на території Арбузинськоо району, Миколаївської області чим порушив п. 1.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП (а.с.152).

Правомірність прийнятої посадовою особою відповідача постанови ДПО18 №571316 від 19 червня 2020 року є предметом дослідження даної справи.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як керівник Служби автомобільних доріг у Миколаївської області, є належним суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а інспектор поліції при складенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До вказаного висновку суд першої інстанції дійшов на підставі того, що Служба автомобільних доріг у Миколаївській області є організація, на яку державою покладено обов`язок щодо утримання в належному стані автомобільних доріг загального користування в Миколаївській області. Уклавши договір з ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» щодо надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування, Служба автомобільних доріг у Миколаївській області зобов`язана була, як замовник, контролювати та перевіряти факт виконання зазначених у договорі робіт, їх якість.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Частиною 1 ст.140 КУпАП передбачено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушень, передбачених цією статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема ч.1 ст.140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Отже, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч.1 ст. 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст.140 КУпАП - порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Положеннями п.1 ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі - Закон №3353-XII) визначено, що обов`язок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.

У відповідності до положень ст.24 Закону №3353-XII власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг визначені Законом України «Про автомобільні дороги» від 08 вересня 2005 року №2862-IV (далі - Закон №2862-IV).

Відповідно до ст.10 Закону № 2862-IV державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого постановою Кабміну України від 10 вересня 2014 року №439 Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Відповідно до п. 1.1, 2.1, 2.2, 6.2.1 Положення про Службу автомобільних доріг у Миколаївській області, затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 29 липня 2019 року №250 Служба автомобільних доріг у Миколаївській області (далі - Служба), заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України.

Метою діяльності Служби є забезпечення розвитку та функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області шляхом їх будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання (дорожні роботи) в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Основним предметом діяльності Служби є виконання функцій замовника робіт та послуг з будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання автомобільних доріг та іншого державного майна, та одержувача бюджетних коштів.

Служба зобов`язана організовувати будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Миколаївській області відповідно до державних норм і стандартів.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до інформації, яка розміщена на офіційній веб-сторінці Служби автомобільних доріг у Миколаївській області (https://mk.ukravtodor.gov.ua/pro_sluzhbu/pro_nas.html), по території Миколаївської області проходять національні автомобільні дороги, серед яких Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв».

Служба автомобільних доріг у Миколаївській області є балансоутримувачем та єдиним замовником по виконанню дорожніх робіт на дорогах загального користування в області.

Метою діяльності Служби є утримання в належному стані та розвиток мережі автодоріг загального користування, мостів та інших штучних споруд, створення умов безперервного та безпечного руху транспорту, задоволення потреб народного господарства та населення в удосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що саме Служба автомобільних доріг у Миколаївській області є юридичною особою на яку державою покладено обов`язок щодо надання послуг з експлуатації утримання автомобільних доріг загального користування, таким чином саме вказана Служба зобов`язана, як замовник, контролювати та перевіряти факт виконання зазначених у договорі робіт, їх якість.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно з п.1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 КУпАП вказано, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що основоположними доводами щодо відсутності вини ОСОБА_1 є невизнання ним факту несення відповідальності як посадової особи за ч.1 ст.140 КУпАП, оскільки згідно договору №1-Б від 04 березня 2019 року експлуатаційне утримання, в тому числі щодо спірної ділянки дороги, покладено на ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України».

Колегія суддів зазначає, що факт укладання даного господарського договору жодним чином не знімає з Служби автомобільних доріг в Миколаївській області обов`язків по належному утриманню вказаної дороги та не звільняє керівника Служби від відповідальності за невиконання цих обов`язків.

В рамках договору підряду ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобльні дороги України» несе господарсько-правову відповідальність перед замовником за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору шляхом застосування до нього господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та цим договором.

Факт укладання договору не робить посадових осіб ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобльні дороги України» суб`єктами адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП, оскільки згідно ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Таким чином, колегія суддів вважає спростованими доводи скаржника про те, що саме до обов`язків ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» віднесено здійснення експлуатаційного утримання визначених договором автомобільних доріг, відповідно до наданих Службою завдань, і тому саме воно є суб`єктом адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП.

Положенням про Службу автомобільних доріг в Миколаївській області визначено юридичний статус Служби, а саме що вона є державною неприбутковою організацією - юридичною особою публічного права, утвореною в установленому законом порядку.

Отже, суб`єктами відповідальності за ст.140 КУпАП є ті посадові особи, службові обов`язки яких по забезпеченню безпеки дорожнього руху при утриманні автодоріг встановлені законодавством, а не господарським договором.

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2 розділу 7 Положення про Службу автомобільних доріг у Миколаївській області, службу очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади головою Державного агентства автомобільних доріг України.

Начальник служби персональну відповідальність за виконання покладених на службу завдань.

Наявна в матеріалах справи копія наказу №490-К належним чином підтверджує, що ОСОБА_1 є в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області з 09 грудня 2019 року, а тому саме він є відповідальною посадовою особою за невиконання завдань покладених на Службу автомобільних доріг у Миколаївській області (а.с. 64).

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення та матеріали судової справи не містять жодного допустимого та належного доказу наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Так, з п.6 оскаржуваної постанови від 19 червня 2020 року ДПО18 №571316 вбачається, що позивач не виконав вимоги норм та стандартів ДСТУ 3587-97, Закону України "Про дорожній рух" та не забезпечив безпечних умов експлуатації, що виразилося в численних вибоїнах та руйнування дорожнього покриття, чим порушив п. 1.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП (а.с.62).

Пунктом 3 вищевказаної Інструкції №1395 визначено, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення, передбаченого частинами першої - третьою статті 140 КУпАП (протокол не складається), до неї необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою.

В п.8 оскаржуваної постанови від 19 червня 2020 року ДПО18 №571316 зазначені докази на підтвердження вказаних обставин, а саме акт обстеження, фото, запрошення, пояснення свідків та наказ, яким інспектором поліції надавалася оцінка під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає їх належними, оскільки вони містять достатню інформацію щодо предмета доказування.

Щодо посилання позивача на те, що посадовою особою відповідача винесено постанову про накладання адміністративного стягнення серії ДПО18 №571316 від 19 червня 2020 року не на місці вчинення адміністративного правопорушення, що є порушенням Інструкції №1395, колегія суддів вказує таке.

Згідно з ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має визначені права, серед яких бути присутнім під час розгляду справи, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання та ін.

Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях вказаного Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Таким чином, для повного та всебічного з`ясування всіх обставин, а також з метою запрошення ОСОБА_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідачем було прийнято рішення, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженим законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, за адресою Управління патрульної поліції в Миколаївській області: м.Миколаїв, Інгульський район. вул.Новозаводська, 1-Б/1, що не суперечить чинному законодавству, та не спростовує встановлений факт здійснення позивачем адміністративного правопорушення визначеного ч.1 ст.140 КУпАП.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому, підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а колегією суддів таких обставин не встановлено. При цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, достатніми і беззаперечними доказами.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 29.10.2020 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.