Справа № 380/4197/20
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/4197/20 пров. № А/857/9371/20

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Шавеля Р.М., Глушка І.В.

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства Львіввугілля в особі ВП Шахта Межирічанська Державного підприємства Львіввугілля на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Карп`як О.О., повне судове рішення складено 06.07.2020р.) у справі за позовом Державного підприємства Львіввугілля в особі ВПШахта Межирічанська Державного підприємства Львіввугілля до Червоноградського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною і скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Червоноградського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною і скасування постанови ВП № 62014188 про арешт майна боржника від 07.05.2020 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 07.05.2020 року старшим держаним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стельмах А.П, при примусовому виконанні вимоги № Ю-596-25У, виданої 14.02.2020 року Головним управлінням ДПС у Львівській області, винесено постанову про арешт майна боржника (виконавче провадження ВП № 62014188). Позивач вважає таку постанову протиправною, з огляду на наступне. На виконання статей 6 та 7 Закону України Про особливості приватизації вугледобувних підприємств Кабінет Міністрів України затвердив перелік об`єктів державної власності, які підлягають приватизації у 2015-2017 роках (постанова від 12.05.2015 № 271 Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2017 роках). Відповідно до цього Переліку приватизації у 2015-2017 рр. підлягають, зокрема, відокремлені підрозділи ДП Львіввугілля, а саме Шахта Межирічанська. Внесення у цей перелік надає ВП Шахта Межирічанська статусу об`єкта приватизації на який розповсюджується положення про мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна, а тому відчужувати майно підприємства, заборонено. Крім того, згідно Положення про ВП Шахта Межирічанська, остання не має статусу юридичної особи. Мораторій на примусову реалізацію майна передбачений ст. 1 Закону Україну Про введення мораторію на примусову реалізацію майна та ст. 13 Закону України Про особливості приватизації вугледобувних підприємств розповсюджується під час примусового виконання рішень органами державної виконавчої служби. Майно ДП Львіввугілля Шахта Межирічанська перебуває в податковій заставі. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Державне підприємство Львіввугілля в особі ВПШахта Межирічанська Державного підприємства Львіввугілля. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Аргументуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначив, зокрема що відповідно до Переліку приватизації у 2015-2017 підлягають, зокрема, відокремлені підрозділи ДП «Львіввугілля», а саме «Шахта Межирічанська». Внесення у цей перелік надає ВП «Шахта «Межирічанська» статусу об`єкта приватизації на який розповсюджується положення про мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна, а тому відчужувати майно підприємства, заборонено.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-596-25У від 14.02.2020 року.

Відтак, старшим держаним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стельмах А.П, при примусовому виконанні вищевказаної вимоги винесено постанову про арешт майна боржника від 07 травня 2020 року (виконавче провадження ВП № 62014188).

Апеляційним судом встановлено, що спірна постанова винесена при примусовому виконанні вимоги № Ю-596-25У від 14.02.2020р. винесеної ГУ ДПСУ у Львівській області, але з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в сумі 642 452,54грн.

До матеріалів справи додано копію Постанови «Про арешт майна боржника» в якій зазначено - «Накласти арешт на майно ,що належить боржнику все рухоме та нерухоме майн, що належить боржнику ВП «Шахті Межирічанська» ДП «Львівугілля» у межах суми звернення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 7066977,95грн.

Проте, судом першої інстанції не взято до уваги те, що згідно п.14 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі наявності підстав, передбачених ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств». Вказані обставини зумовлюють закінчення виконавчого провадження на підставі п. 14 ч. 1ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

По Постановах «Про стягнення виконавчого збору», які перебувають на виконанні в Головному територіальному управлінні юстиції у Львівській області зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання у строк до 01 січня 2022року. (Копія постанов є у матеріалах справи).

Відтак, судом першої інстанції не враховано, що проведення арешту майна боржника виконавчою службою є не законним з тих підстав, що сума звернення стягнення з врахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Згідно з ст.1 Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» визначено, що вугледобувне підприємство - це гірниче підприємство, основним видом економічної діяльності якого є підземне або відкрите добування вугілля, до складу якого можуть входити шахти, розрізи та інші відокремлені підрозділи, що виконують допоміжні функції.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 12.05.2020 року основним видом економічної діяльності (код 05.10) ДП «Львіввугілля» є добування кам`яного вугілля.

ДП «Львіввугілля» діє відповідно до Статуту, затвердженого наказом Міненерговугілля України №437 від 22.11.2019року.

Згідно п.2.2.1. Статуту ДП «Львіввугілля» основним напрямком діяльності Підприємства є добування та збагачення кам`яного вугілля.

ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» діє відповідно до «Положення про відокремлений підрозділ «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» затвердженого генеральним директором ДП «Львіввугілля» 27.12.2019 року та погодженого Міністерством енергетики та захисту довкілля 26.12.2019 року.

Згідно п.2.2.1 Положення видом діяльності, який здійснює підрозділ є добування кам`яного вугілля.

Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що відповідно до ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» тимчасово, до 1 січня 2022 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону., а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано, що державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи, щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідно до ст.13 Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» встановлено, що з метою недопущення банкрутства вугледобувних підприємств і збереження сировинної бази металургійного та енергетичного комплексів з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства до моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об`єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження, та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств.

На строк до трьох років з моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об`єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств, які поширюються лише на борги, що утворилися на момент завершення приватизації.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» дія норм ст.2 і ст.13 цього поширюється виключно на вугледобувні підприємства, щодо яких прийнято рішення про приватизацію після набрання чинності цим Законом та вугледобувні підприємства приватизовані після набрання чинності цим Законом.(ч.1. ст.16 Закону України Про особливості приватизації вугледобувних підприємств»)

Згідно пунктів 1, 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» вугледобувне підприємство - гірниче підприємство, основним видом економічної діяльності якого є підземне або відкрите добування вугілля, до складу якого можуть входити шахти, шахтоуправління, розрізи та інші відокремлені підрозділи, що виконують допоміжні функції.

Шахта (шахтоуправління) - вугледобувне підприємство або відокремлений підрозділ вугледобувного підприємства з видобутку вугілля підземним способом.

Суд першої інстанції залишив поза увагою, що згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» орган, уповноважений управляти державним майном, формує перелік об`єктів приватизації для затвердження Кабінетом Міністрів України переліку об`єктів державної власності, які підлягають приватизації. Рішення про приватизацію вугледобувних підприємств, цілісні майнові комплекси яких до дня набрання чинності цим Законом були передані у концесію або оренду, може бути прийнято лише за згодою концесіонерів або орендарів цілісних майнових комплексів таких вугледобувних підприємств.

На виконання статей 6, 7 Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» Кабінет міністрів України, Постановою від 12.05.2015 № 271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2017 рр.» затвердження переліку об`єктів державної власності, які підлягають приватизації у 2015-2017 рр.

Апеляційний суд також звертає увагу, що відповідно до Переліку приватизації у 2015-2017 підлягають, зокрема, відокремлені підрозділи ДП «Львіввугілля», а саме «Шахта Межирічанська». Внесення у цей перелік надає ВП «Шахта «Межирічанська» статусу об`єкта приватизації на який розповсюджується положення про мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна, а тому відчужувати майно підприємства, заборонено.

Разом з тим, згідно Положення про ВП «Шахта «Межирічанська», шахта «Межирічанська немає статусу юридичної особи. Мораторій на примусову реалізацію майна передбачений ст.1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» та ст.13 Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» розповсюджується під час примусового виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Майно ДП «Львіввугілля» ВП «Шахта «Межирічанська» перебуває в податковій заставі (акти наявні у матеріалах справи).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що Постанова Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.05.2020 р. «Про арешт майна боржника» є незаконною так як арештовувати майно, яке перебуває в податковій заставі неправомірно, а також ВП «Шахта «Межирічанська» перебуває на стадії приватизації, а також сума звернення стягнення з врахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв рішення, врахувавши лише позицію відповідача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги Державного підприємства Львіввугілля в особі ВП Шахта Межирічанська Державного підприємства Львіввугілля являються підставними і обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Львіввугілля в особі ВП Шахта Межирічанська Державного підприємства Львіввугілля задоволити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року у справі №380/4197/20 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову старшого державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Стельмах А.П. про арешт майна боржника від 07.05.2020 р., ВП №62014188.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді І. В. Глушко
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 30.10.2020