Справа № 640/25558/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Кучми А.Ю., Бєлової Л.В.

за участю секретаря Юрковець А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, третя особа: Головне управління Служби безпеки України у м. Києві та Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області №4071 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , виданої 16.09.2019 громадянину Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , орган, що видав: 8011.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки інформація, яка міститься у поданні Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області не свідчить про те, що посвідку видано позивачу на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу в якій, покликається на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і прийняти постанову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та третьої сторони, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Таджикистан.

28.02.2017 між позивачем та громадянкою України ОСОБА_2 укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 284 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

13.09.2019 Управлінням ДМС України в Київській області видано посвідку позивачу на тимчасове проживання № НОМЕР_1 . Термін дії тимчасової посвідки до 13.09.2020.

В подальшому, до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області надійшло подання Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області від 29.10.2019 №51/9/2-47384 про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину Республіки Таджикистан ОСОБА_1 на підставі пункту 1, 4 частини 63 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322.

На підставі підпункту 1 пункту 63 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322 Центральне міжрегіональне управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області 05.11.2019 прийняло рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Республіки Таджикистан ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач приймаючи рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання позивачу діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Приписами ст.3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками установленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини.

Постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок №322).

Пунктами 1, 2 Порядку №322 визначено, що посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Посвідка видається протягом 15 робочих днів з дати прийняття документів від іноземця або особи без громадянства (пункт 5 Порядку №322)

Згідно пункту 14 Порядку №322 ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміном.

Доступ до зазначеної інформації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах".

У разі відсутності можливості надання ДМС прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, чи надіслання запитів у електронній формі захищеними каналами зв`язку отримання відомостей про особу здійснюється шляхом надсилання запитів та надання відповідей на них у паперовій формі.

Керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС визначає працівників, які виконують функції з прийняття документів, формування заяв-анкет та видачі посвідки, і працівників, які виконують функції з оформлення посвідки (розгляд заяви-анкети, ідентифікація особи та прийняття рішення).

Відповідно до пункту 21 Порядку №322 працівник територіального органу/ територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

У пункті 32 Порядку №322 наведений перелік документів, що подаються іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки.

Пунктами 35, 38 Порядку №322 визначено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, та перевірку поданих нею документів.

Після прийняття рішення про оформлення посвідки або відмову в її оформленні матеріали формуються в окрему справу, яка зберігається протягом 15 років.

Підпунктом 1 пункту 63 Порядку №322 передбачено, що посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі отримання від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів.

Згідно з пунктами 64, 65, 66 Порядку №322 рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається такій особі і приймаючій стороні рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття.

Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про скасування посвідки інформує про це ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби.

Згідно з п.77 Порядку №322 рішення про скасування посвідки може бути оскаржено іноземцем або особою без громадянства в адміністративному порядку або до суду в установленому порядку.

Як вже зазначалося, на підставі підпункту 1 пункту 63 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322 Центральне міжрегіональне управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області 05.11.2019 прийняло рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Республіки Таджикистан ОСОБА_1 .

Фактичною та єдиною підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання слугувало подання ГУСБУ в м. Києві та Київської області з інформацією про подання вказаним іноземцем під час оформлення посвідки на тимчасове проживання в України завідомо неправдивих відомостей.

Так, 29.10.2019 ГУСБУ в м. Києві та Київської області звернулося до відповідача з поданням №51/9/2-47384 про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Республіки Таджикистан ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей. У поданні вказано, що в ході проведення контррозвідувальних заходів, спрямованих на протидію незаконній легалізації на території України іноземних громадян шляхом оформлення фіктивних шлюбів з використанням підроблених документів було з`ясовано, що ОСОБА_1 з метою незаконної легалізації на території України 28.02.2017 уклав шлюб, що має ознаки фіктивності з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України) у Дарницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Зі змісту подання убачається, що з метою скорочення місячного терміну реєстрації шлюбу, вказані особи надали до органів РАЦСу відповідну заяву, а також довідку про вагітність ОСОБА_2 , видану КНП "КДЦ" Деснянського району м. Києва. Зазначені документи є підставою для реєстрації шлюбу за скороченою процедурою, а саме у термін від одного до декількох днів.

В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_2 на обліку у зв`язку з вагітністю в зазначеному медичному закладі не перебувала та довідку про вагітність не отримувала. Вказана інформація підтверджується листом установи.

Колегія суддів, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем для отримання посвідки на тимчасове проживання були подані всі необхідні документи. При цьому, станом на час подання позивачем документів для оформлення посвідки, останній був одружений з громадянкою України ОСОБА_2 , вказаний шлюб не визнаний недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Сімейного кодексу України шлюб визнається недійсним зха рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Отже, для того, щоб стверджувати, що шлюб , зареєстрований 28.02.2017 року Дарницьким районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, між позивачем та ОСОБА_2 є фіктивним, необхідне відповідне рішення суду про визнання вказаного шлюбу недійсним.

В матеріалах справи вказане рішення відсутнє, а відтак твердження відповідача, що підставою отримання позивачем посвідки на постійне проживання в Україні став шлюб з ознаками фіктивності, є припущенням, яке не підтверджується належним та допустимими доказами.

Вказане вище, свідчить про те , що спірне рішення відповідача про скасування посвідки на тимчасове проживання є не вмотивованим та прийнятим без дотримання законодавства.

Згідно з вимогами частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем не були дотримані.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Таким чином, протиправним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року - скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області №4071 від 05.11.2019 року про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , виданої 16.09.2019 громадянину Республіки Таджикистан ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді А.Ю. Кучма

Л.В. Бєлова

Повний текст постанови складено 26 жовтня 2020 року.