Справа № 140/3332/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3332/20 пров. № А/857/9474/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Святецького В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року (суддя Денисюк Р.С., час ухвалення не вказано, місце ухвалення м.Луцьк, дата складання повного тексту 15.04.2020),

в адміністративній справі №140/3332/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; 2) зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок і виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 26.04.2019 року.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті з 26 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року пенсії на підставі частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за період з 26 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції від 15.04.2020 року частково не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що відповідачем з 01.07.2019 було проведено перерахунок пенсії за формулою, передбаченою пунктом 9-1 Постанови №1210, а не згідно ч.3 ст.59 Закону №796-ХІІ, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що є протиправним. Апелянт вважає, що з огляду на пріоритетність законів над підзаконними нормативними актами при визначенні розміру державної пенсії, передбаченої Законом України №796-ХІІ необхідно керуватися ч.3 ст.59 цього Закону, а не постановою КМУ №1210 від 23.11.2011 року.

За результатами апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_1 просить оскаржене рішення суду від 14.05.2020р. скасувати в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідач ГУ ПФУ у Волинській області подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія), особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_1 , посвідченням інваліда ІІ групи серії НОМЕР_2 , довідкою до акта огляду МСЕК серії ВЛН №016631 (а.с. 9-12).

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по 2 групі інвалідності відповідно до Закону №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В жовтні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії із 01.10.2017 року відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 29.10.2019р. №1186/3-01 позивача повідомлено про те, що він виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не в період проходження дійсної строкової служби. Також повідомлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019р. №543 внeceнo змiни дo пyнктy 9-1 Пopядкy oбчиcлeння пeнсiй ocoбам, якi постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 (далі - Порядок №1210), відповідно до яких передбачено, що за бажанням військовослужбовців, зокрема, військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія пo інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. B зв`язку з цим, розмір пенсії з 01.07.2019 перераховано з урахуванням внесених змін та складає 9240,85 грн., з них: 8235,65 грн. - основний розмір пенсії від середнього заробітку; 379,60 грн. - додаткова пенсія особам з інвалідністю другої групи з числа ліквідаторів аварії на ЧАЕС; 625,60 грн. - підвищення як інваліду армії, прирівняного до інваліда вiйни дpyгoї групи (а.с. 4).

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач з 25 квітня 2019 року має право на обчислення пенсії по інвалідності на підставі частини третьої статті 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на 1 січня відповідного року. При цьому, порушення права позивача на пенсійне забезпечення відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ, пункту 9-1 Постанови №1210 відповідачем усунуто з 01.07.2019 року.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Закон України №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 59 цього Закону визначено порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною третьою зазначеної статті 59 Закону було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Водночас 25.04.2019 Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), яким вирішено: 1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю; 2) словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» №2136-VIII від 13.07.2017.

Отже, вимога частини третьої статті 59 Закону України №796-XII щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25.04.2019 року.

Враховуючи приведені вище положення частини третьої статті 59 Закону №796-XII позивач, починаючи з 25.04.2019 наділений правом щодо альтернативи у виборі порядку обчислення розміру виплачуваної йому пенсії, зокрема: 1) шляхом отримання пенсії по інвалідності, яка обчислена відповідно до норм цього ж Закону (частиною 1 та 3 статті 54 Закону №796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань); 2) або шляхом отримання пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що з 25 квітня 2019 року положення ч.3 ст.59 Закону №796-ХІІ, згідно з якими особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Тобто фактично в результаті ухвалення Рішення Конституційним Судом України змінено положення частини третьої статті 59 Закону, оскільки розширено раніше встановлений перелік осіб, на яких поширюється порядок обчислення пенсій по інвалідності, визначений цими положеннями Закону.

Відтак, особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби та є інвалідами внаслідок цього, мають право на обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати згідно з ч.3 ст.59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і соціальний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» з 25 квітня 2019 року.

При цьому, згідно ст.54 Закону №796-XII, яка визначає порядок обчислення пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків вбачається, що Кабінету Міністрів делеговано повноваження щодо визначення умов та порядку призначення зазначеної пенсії по інвалідності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 року №543 абзац перший п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, викладено у такій редакції: «9-1. За бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П=Зс*Кзс*Кв/100%, де П розмір пенсії; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках). Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс=Зп(мін)*5/Зс1, де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року. Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи. У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Стосовно ж доводів апеляційної скарги про протиправність перерахунку пенсії по інвалідності, виходячи з 5 - кратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за формулою, передбаченою п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (із змінами), то колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як видно з матеріалів справи, основний розмір пенсії позивача обчислено за формулою, визначеною пунктом 9-1 Порядку №1210.

Відповідно до ч.3 ст.54 Закону №796-XII, умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Як уже було вказано, постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №1210), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Перерахунок пенсії позивача проведений за формулою, що передбачена п.9-1 Порядку №1210 і наведені вище положення Порядку не скасовані та є чинними.

Застосування формули, передбаченої Порядком №1210, при обчисленні розміру пенсії узгоджується також зі змістом ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що передбачає право особи на обчислення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону або за бажанням - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Тобто, за Законом №796-XII умови, порядок призначення пенсії по інвалідності визначаються актами Кабінету Міністрів України (ч.3 ст.54), і розмір пенсії може бути обчислений, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому, Закон №796-XII передбачає, що проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 року №20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні №3-рп/2012 від 25.01.2012 року Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.».

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що право на зазначені пенсійні виплати позивачу надається Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак нарахування пенсії має проводитись відповідно до п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Судом встановлено, що відповідачем у зв`язку з набранням законної сили постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543, рішенням про перерахунок пенсії від 01.07.2019 №00 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.07.2019р., а саме: з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за формулою встановленою п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Тобто, порушення права позивача на пенсійне забезпечення відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ, пункту 9-1 Постанови № 1210 відповідачем усунуто з 01.07.2019 року.

Відносно доводів апелянта (позивача) щодо пріоритетності законів над підзаконними актами та застосування в даних правовідносинах норм ч.3 ст.59 Закону №796-ХІІ, а не норм п.9-1 постанови КМУ №1210, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що пункт 9-1 Порядку №1210 прийнятий на реалізацію норми ч.3 ст.59 Закону №796 та підлягає застосуванню до осіб, на яких поширюється дія ч.3 ст.59 вказаного Закону.

Положеннями ч.3 ст.59 Закону №796-ХІІ не визначено механізму проведення перерахунку пенсії вказаним у даній статті особам, а механізм перерахунку пенсії, встановлений Порядком №1210, який є чинним та не скасованим.

Приписи вказаного Порядку №1210 не суперечать нормам ч.3 ст.59 Закону №796, а тому відсутні підстави для застосування правил використання пріоритетності законів над підзаконними актами.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії на підставі частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за період з 26 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року, та необхідність зобов`язати відповідача провести відповідний перерахунок та виплату пенсії позивачу за цей період з 26 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року, з урахуванням виплачених сум.

Отже, являються безпідставними доводи апелянта (позивача) щодо необхідності перерахунку його пенсії також із 01.07.2019 року без застосування формули визначеної пунктом 9-1 постанови КМ України №1210.

Колегія суддів також звертає увагу, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог за період з 26 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року не оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення винесено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Також, статтею 263 КАС України визначено, що справою незначної складності являється, зокрема, справа щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року в адміністративній справі №140/3332/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Р. Й. Коваль
В. В. Святецький