Справа № 243/273/20
Суддя: Ільяшевич О. В.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/22/2020
Справа № 243/273/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Артемчук С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) в порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області, головного державного виконавця Григорян Герміне Юрківни, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області, головного державного виконавця Григорян Герміне Юрківни, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та бездіяльності державного виконавця.

08 вересня 2020 року позивачка подала до суду заяву про зміну предмету позову та просила визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 180211811 від 24 червня 2010 року на виконання рішення у справі № 2-а12185-09, на підставі якого Слов`янським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист 17 грудня 2009 року. Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що Постановою Слов`янського міськрайонного суду від 12 серпня 2009 року у справі № 2-а-12185-09 були визнані протиправними дії управління Пенсійного фонду у м. Слов`янську Донецької області щодо нарахування і виплати пенсії по інвалідності (основної і додаткової пенсії), зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Слов`янську Донецької області провести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, перерахунок та виплату пенсії по інвалідності (основну та додаткову), відповідно до ст. ст. 49, 50 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розміру шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію із розміру 50% від мінімальної пенсієї за віком, які розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вищевказана постанова набрала законної сили 25 серпня 2009 року і була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 29 червня 2011 року у справі № 22а-12797-11. Касаційне проваження не відкривалось. Головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Григорян Герміне Юріківною було відкрите виконавче провадження та винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 17 лютого 2010 року ВП №18021811. Жодних інших листів чи постанов від державної виконавчої служби на її адресу не надходило. Згодом вона дізналася, що виконавче провадження ВП №18021811 було закрито. Вважає, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 24 червня 2010 року у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення є протиправними та суперечать закону, оскільки фактично рішення суду щодо виплати їй пенсії виконане не було, виносячи постанову про закінчення виконавчого провадження від 24 червня 2010 року у зв`язку з повним фактичним виконанням, державний виконавець не переконався у повному фактичному виконанні рішення суду, не запитав у боржника документів, які б підтверджували повне виконання рішення суду, не надіслав на його адресу постанову про закінчення виконавчого провадження. Таким чином, вважає, що державний виконавець не мав права виносити постанову про закінчення виконавчого провадження навіть до вересня 2011 року (запланована дата виплати пенсії), проте зробив це ще 24 червня 2010 року, та не мав повертати виконавчий лист до суду.

З огляду на вищевикладене, позивачка просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 180211811 від 24 червня 2010 року на виконання рішення у справі № 2-а12185-09, на підставі якого Слов`янським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист 17 грудня 2009 року, у зв`язку з повним фактичним виконанням; винесену головним державним виконавем підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області Григорян Герміне Юріківною.

24 лютого 2020 року надіслано на адресу суду письмові пояснення. В яких зазначено, що згідно даних спецроздiлу Автоматизованоi системи виконавчого провадження, на примусовому виконаннi вiддiлу примусового виконання рiшень управлiння державноi виконавчоi служби Головного територiального управлiння юстицii у Донецькiй областi перебував виконавчий лист:№ 2-a-12185-09, виданий Слов`янським мiськрайонним судом Донецькоi областi 17 грудня 2009 року, про зобов`язання Управлiння Пенсiйного фонду Украiни в м. Слов' янську Донецькоi областi провести ОСОБА_2 , за перiод з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року, перерахунок та виплату пенсii по iнвалiдностi (основну та додаткову) вiдповiдно до ст.ст. 49, 50 ч. 4, 54 Закону У краiни «Про статус та соцiальний захист громадян, що постраждали внаслiдок Чорнобильськоi катастрофи» iз розмiру 6 мiнiмальних пенсiй за вiком, якi розраховуються залежно вiд розмiру прожиткового мiнiмуму для осiб якi втратили працездатнiсть (ВП № 18021811 ). 24 червня 2010 року, державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з повним фактичним виконанням рiшення, у вiдповiдностi до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону Украши «Про виконавче провадження» (у редакцй яка дiяла на час винесення постанови). На виконання даної статтi виконавчий документ надiсланий до суду, який його видав.

Надати бiльш детальну iнформацiю та бiльш того постанову про закiнчення виконавчого провадження вiд 24 чнрвня 2010 року ВП №18021811 не мається можливостi на пiдставi того, що всi архiвнi виконавчi провадження та журнали вихiдної кореспонденції залишенi на непiдконтрольнiй Українi територі у м. Донецьку. Відзиву по суті спору не подано.

12 лютого 2020 року третьою особою, яка не заявляє позовних вимог щодо предмету спору подано до суду відзив на адміністративний позов про визнання протиправними дій та бездіяльность державного виконавця. Стосовно обставин справи зазначено наступне.

Постановою Слов`янського мiськрайонного суду вiд 12 серпня 2009 року по справi № 2-а-12185-09 зобов`язано управлiння Пенсiйного фондук Украши в м. Слов`янську та Слов`янському районi встановити основну пенсiю по iнвалiдностi внаслiдок захворювання, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою, у розмiрi 6 мiнiмальних пенсiй за вiком та додаткову пенсiю у розмiрi 50% мiнiмальної пенсії за вiком для осiб якi втратили працездатнiсть. Вказане рiшення суду прийнято на пiдставi ст.49,50,54, 67, 71 ЗУ «Про статус i соцiальний захист громадян, якi пострадали внаслiдок Чорнобильської катастрофи». 19 червня 2011 року набув чинностi Закон Украiни вiд 14 червня 2011 року № 3491-УI «Про внесения змiн до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рiк», яким передбачено, зокрема, що у 2011 роцi положения статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус i соцiальний захист громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмiрах, встановлених Кабiнетом Мiнiстрiв України, виходячи iз наявного фiнансового ресурсу бюджету Пенсiйного фонду України на 2011 рiк. На виконання вимог вищезазначеного Закону Кабiнетом Мiнiстрiв України прийнято постанову вiд 06 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмiрiв виплат, що фiнансуються за рахунок коштiв державного бюджету», яка набрала чинностi 23 липня 2011 року. З метою реалiзацii права осiб, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи, на соцiальний захист, Кабiнетом Мiнiстрiв України, була прийнята постанова вiд 23 листопада 2011 року за № 1210 «Про пiдвищення рiвня соцiального захисту громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи».

Рiшенням Конституцiйного Суду Украши вiд 25 сiчня 2012 року № 3-рп/2012 у справi № 1-11/2012 визначено, що вiдповiдно до правової позиції Конституцiйного Суду України, викладеної в Рiшеннi вiд 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбаченi законами соцiально-економiчнi права не є абсолютними. Механiзм реалiзацiї цих прав може бути змiнений державою, зокрема, через неможливiсть їx фiнансового забезпечення шляхом пропорцiйного перерозподiлу коштiв з метою збереження балансу iнтересiв усього суспiльства. Крiм того, такi заходи можуть бути обумовленi необхiднiстю запобiгання чи усунення реальних загроз економiчнiй безпецi України, що згiдно із частиною першою статтi 17 Конституцiї України є найважливiшою функцією держави. Отже, змiна механiзму нарахування соцiальних виплат та допомоги повинна вiдбуватися вiдповiдно до критеріїв пропорцiйностi та справедливостi i є конституцiйно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соцiальний захист.

Таким чином, державнi соцiальнi стандарти та державнi соцiальнi гарантiї можуть бути визначенi як законами України, так i iншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабiнету Мiнiстрiв України.

У Рiшеннi вiд 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституцiйний Суд України також зауважив, що невiд`ємною складовою правового регулювання вiдносин у сферi соцiального забезпечення є визначення правового механiзму та державних органiв, на якi покладається обов`язок виконання соцiальної полiтики держави у цiй сферi.

Конституцiйний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабiнету Мiнiстрiв України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розмiри соцiальних виплат та допомоги, якi фiнансуються за рахунок коштiв Державного бюджету України, пов`язується з його функцiями, визначеними в пунктах 2, 3 статтi 116 Конституцiї України. Отже, Кабiнет Мiнiстрiв України регулює порядок та розмiри соцiальних виплат та допомоги, якi фiнансуються за рахунок коштiв Державного бюджету У країни, вiдповiдно до Конституцiї та законiв України.

Нормативно-правовi акти Кабiнету Мiнiстрiв України, якими регулюються бюджетнi вiдносини, зокрема питания соцiального захисту за рахунок коштiв Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства вiдповiдно до пункту 5 частини першої статтi 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикцiї України пiд час вирiшення справ щодо соцiального захисту прав громадян повиннi застосовувати нормативно-правовi акти Кабiнету Мiнiстрiв України, прийнятi на пiдставi i на виконання Бюджетного кодексу України, iнших законiв України, в тому числi закону про Державний бюджет України на вiдповiдний рiк.

Отже, розмiри виплат особам, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи, з 01 листопада 2011 року до 31 грудня 2011 року визначаються постановою Кабiнету Мiнiстрiв У країни вiд 06 липня 201l pоку № 745; з 01 січня 2012 року до теперiшнього часу - постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 23 листопада 201l pоку № 1210.

Управлiнням в межах своєї компетенцiї вiдповiдно до покладених судом зобов`язань було здiйснено перерахунок пенсії за перiод з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 серпня 2011 року в розмiрi 154693,64 грн. та зараховано на додаткову вiдомость вересня мiсяця 2011 року, але за вiдсутнiстю фiнансування не виплачено. Пенсiю за вересень та жовтень 2011 року було виплачено в розмiрi, встановленому рiшенням суду. З огляду на викладене просили відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 в повному обсязі.

В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.

Ухвалою суду від 17 січня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з адміністративною позовною заявою про визнання проти правними дій та бездіяльності державного виконавця задоволено та поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з адміністративною позовною заявою про визнання протиправними дій та бездіяльності державного виконавця. У справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження та адміністративну справу призначено до розгляду, яке розглядати з особливостями ст. 287 КАС України. Залучено до участі усправі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Слов`янське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області. Зобов`язано відповідача представити в судове засідання для огляду: оскаржуване рішення постанову про закінчення виконавчого провадження від 24 червня 2010 року у ВП № 18021811 та її завірену копію для долучення до матеріалів справи; а також всі матеріали, на підставі яких винесено оскаржуване рішення та їх завірені копії для долучення до матеріалів справи, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року замінено неналежного відповідача на належного.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутністю.

Представник позивача, адвокат Дементьєва Л. В., яка діє на підставі ордеру серії АН № 1007376 від 13 січня 2020 року у судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення судового розгляду у її відсутності.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися.

Представник третьої особи, Слов`янського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи відомості щодо належного повідомлення учасників справ про дату, час та місце проведення судового засідання, а також ту обставину, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст. 268, 287 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив такі обставини та відповідні ним докази.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області 14 липня 1999 року (а.с.9).

03 квітня 2019 року Донецькою обласною державною адміністрацією було видано позивачці посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1) серії НОМЕР_3 , безтроково встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с.10).

В судовому засіданні встановлено, що Постановою Слов`янського міськрайонного суду від 12 серпня 2009 року у справі №2-а-12185-09 було задоволено позов ОСОБА_1 : визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду у м. Слов`янську Донецької області щодо нарахування і виплати пенсії по інвалідності (основної і додаткової пенсії), зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Слов`янську Донецької області провести ОСОБА_1 за період з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, перерахунок та виплату пенсії по інвалідності (основну та додаткову), відповідно до ст.ст. 49, 50 ч. 4, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розміру шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію із розміру 50% від мінімальної пенсієї за віком, які розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (а.с. 11-13).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 29 червня 2011 року у справі №22а-12805-11 Постанова Слов`янського міськрайонного суду від 12 серпня 2009 року залишена без змін (а.с.14-15).

Відповідно до постанови від 12 серпня 2009 року, Слов`янським міськрайонним судом 17 грудня 2009 року було видано виконавчий лист № 2-а-12185-09, який був пред`явлений до примусового виконання до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області (а.с. 17).

17 лютого 2010 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Григорян Г. Ю. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-12185-09 від 12 серпня 2009 року виданий 17 грудня 2009 року (а.с. 18).

На виконанні у підрозділі примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області перебувало виконавче провадження № 18021811 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-12185-09, виданого 17 грудня 2009 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, відповідно до якого Управління Пенсійного фонду України у м. Слов`янську Донецької області зобов`язано провести ОСОБА_1 за період з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року, перерахунок та виплату пенсії по інвалідності (основну та додаткову), відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розміру 6 мінімальних пенсій за віком, які розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили.

Постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Григорян Г.Ю. від 24 червня 2010 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 1802111 на виконання виконавчого листа у справі №2-а-12185-09, виданого Слов`янським міськрайонним судом 17 грудня 2009 року, у зв`язку з повним фактичним виконанням.

У листі Слов`янського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 05 грудня 2019 року за № 30081/02 зазначено, що пенсійна справа ОСОБА_1 перебуває на обліку в територіальному управлінні ПФУ. У Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області виконавчий лист, виданий Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 17 грудня 2009 року у справі №2-а-12185-09, про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Слов`янську Донецької області провести ОСОБА_1 за період з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року перерахунок та виплату пенсій по інвалідності ( основну та додаткову), відповідно до ст. ст. 49, 50 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розміру шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію із розміру 50% від мінімальної пенсії за віком, які розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність для осіб, які втратили працездатність, на виконанні не перебуває. В управлінні ПФУ наявний супровідний лист підрозділу примусового виконання рішень (отримано 19 березня 2010 року № 1736/08) про передачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 17 лютого 2010 року по справі №2-а 12185-09 (ВП №18021811). Основна та додаткова пенсія, що підлягає виплаті за період з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, нарахована 02 квітня 2010 року із розміру шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію із розміру 50% від мінімальної пенсії за віком, які розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Виплата пенсії не проводиться. Сума боргу внесена у додаткову відомість, виплачена за умови надходження фінансування наозначені цілі. Кошти Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з державного бюджету для виконання рішень про перерахування та виплату пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не надходять, так як виплати не закладені до Державного бюджету. У Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області не сформована черговість отримання коштів на виконання судових рішень відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Черга ОСОБА_1 не визначена (а.с. 21).

Відповідно до листа Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 грудня 2019 року за № 2-7-210 за даними спецрозділу Автоматизованої системи виконавчого провадження, на примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебував виконавчий лист №2-а-12185-09, виданий Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 17 грудня 2009 року, про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Слов`янську Донецької області провести ОСОБА_1 , за період з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року, перерахунок та виплату пенсії по інвалідності (основну та додаткову) відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розміру 6 мінімальних пенсій за віком, які розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність (ВП №1802811). 24 червня 2010 року, державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення, у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції яка діяла на час винесення постанови). На виконання даної статті виконавчий документ надісланий до суду, який його видав. Надати більш детальну інформацію не маємо можливості на підставі того, що всі архівні виконавчі провадження та журнали вихідної кореспонденції залишені на непідконтрольній Україні території у м. Донецьку. Згідно із ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також, можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (а.с. 26).

Відповідно до розпорядження УПФУ № 150660 від 02 квітня 2010 року слідує, що ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії за період з 01 листопада 2006 року.

Вiдповiдно до копії протоколу вiд 26 серпня 2011 року, загальний розмiр пенсiї складає 154693,64 грн. У протоколi вiд 26 серпня 2011 року зазначено, що пiсля вiзування випата буде здiйснена основним способом в плановий перiод в 9 мiсяцi 2011 року.

Так, згідно із ч. 4 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За ч. 3 цієї статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ст. 129 Конституції України, ст. ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як роз`яснено з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (уредакції,чинній намомент виникненняспірних правовідносин) державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснює сторонам їхні права і обов`язки.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно із виконавчим документом.

За таких обставин, з матеріалів справи вбачається, що постанову Слов`янського міськрайонного суду від 12 серпня 2009 року у справі №2-а-12185-09 щодо нарахування і виплати пенсії по інвалідності (основної і додаткової пенсії), за період з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, відповідно до ст.ст. 49, 50 ч. 4, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розміру шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію із розміру 50% від мінімальної пенсії за віком, які розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність фактично не виконано.

Вказана обставина підтверджена і третьою особою Слов`янським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України Донецької області у відзиві. А саме зазначено, що Управлінням в межах своєї компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань було здійснено перерахунок пенсії за період з 01 листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 серпня 2011 року в розмірі 154693 грн. 64 коп. та зараховано на додаткову відомость вересня місяця 2011 року, але за відсутністю фінансування не виплачено. Пенсію за вересень та жовтень 2011 року було виплачено в розмірі, встановленому рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Доказів надсилання ОСОБА_1 постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець суду не надав.

Але з копії розпорядження УПФУ № 150660 від 02 квітня 2010 року слідує, що ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії за період з 01 листопада 2006 року, інформація про виплату цих коштів відсутня.

Вiдповiдно до копії протоколу № О/Р 150660 вiд 26 серпня 2011 року загальний розмiр пенсii складає 154693 грн. 64 коп.. У протоколi вiд 26 серпня 2011 року зазначено, що пiсля вiзування виплата буде здiйснена основним способом в плановий перiод в 9 - му мiсяцi 2011 року.

Позивачка заперечує отримання коштів за вказаним рішенням суду, а отже, відсутні підстави вважати виконаним рішення в повній мірі.

Матеріали справи не містять відомостей про виплату вказаної пенсії позивачці.

Отже, на час винесення головним державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 24 червня 2010 року судове рішення не було повністю виконано, а тому у державного виконавця були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження згідно із п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

В частині 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було визначено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Згідно із ч. 2 цієї статті, у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Як роз`яснено в п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21.05.2012 року за № 5 "Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Отже, в даному випадку державним виконавцем не було проведено перевірки виконання судового рішення, не було вжито всіх можливих заходів для повного виконання рішення згідно приписів ст.75 Закону "Про виконавче провадження", та незаконно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, що призвело до порушення прав та інтересів позивача.

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивачки, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

Проте, на думку суду, посилання Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відсутності фінансування суд виходить із таких міркувань.

Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 74 рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» зазначив, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року, пункт 68).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, закінчення державним виконавцем виконавчого провадження в той час, коли судове рішення, ухвалене на користь позивача, не було виконано в повному обсязі, а саме: нараховані кошти не виплачено, є порушенням прав позивачки, які підлягають захисту відповідно до наведених вище правових норм, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області, головного державного виконавця Григорян Герміне Юрківни, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження -задовольнити.

Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 180211811 від 24 червня 2010 року, відкритого на виконання рішення у справі № 2-а12185-09, на підставі якого Слов`янським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист 17 грудня 2009 року, -визнати протиправною та скасувати.

Стягнути з Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір у розмірі 840(вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину".

Головуючий суддя О. В. Ільяшевич