Справа № 260/921/20
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/921/20 пров. № А/857/11797/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О. М., Ніколіна В. В.,

за участю секретаря судового засідання Юник А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської обласної ради на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя Луцович М. М., м. Ужгород) по справі за адміністративним позовом Закарпатської обласної ради до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Закарпатська обласна рада звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 61566749 від 17.03.2020 у сумі 18892 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року позовну заяву повернено з підстав п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Закарпатська обласна рада оскаржила його в апеляційному порядку, та просить скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначає, що підставою для повернення позовної заяви суд вказав неподання заяви про поновлення строку звернення до суду, оформленої відповідно до вимог ст. ст.161, 167 КАС України, а також належних, допустимих та читабельних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Однак, суд не врахував та не взяв до уваги, що позивач не пропускав десятиденний строк звернення до суду, встановлений пунктом 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства. Позивач подав до поштового відділення № 8 Укрпошти міста Ужгород позовну заяву до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 6.04.2020 о 16.23 год. Київського часу. Зазначене підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та витягом із довідника поштових відправлень, засвідченого печаткою поштового відділення № 8 Укрпошти у місті Ужгород (додаються). Жодних інших поштових відправлень на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду Закарпатська обласна рада впродовж 06-07 квітня 2020 року не здійснювала.

Відповідно до пункту 17 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення.

Відповідно до частини 9 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Таким чином, не дослідивши рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, подане позивачем 06.04.2020, суд помилково, на підставі відмітки на поштовому конверті, встановив, що позовна заява подана позивачем 07.04.2020 року та зобов`язав позивача надати до суду заяву про поновлення строків звернення до суду.

Відповідно до частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Позивач усунув недолік позовної заяви - сплатив судовий збір, подавши клопотання від 24.04.2020. Оскільки позивач не пропустив строк звернення до суду із позовною заявою, то і заяву про поновлення строку звернення до суду не подавав.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010р. у справі «Меньшакова проти України» (Заява № 377/02) у пункті 52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (Рішення у справі «Кутіч проти Хорватії»».

З огляду на те, що повернення позовної заяви не повинно створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі, з врахуванням статті 320 КАС України, прецедентиої практики ЄСПЛ, апелянт вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не дослідив причини неподання позивачем заяви про поновлення строку звернення до суду, а тому дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, що унеможливило доступ позивача до правосуддя.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Згідно матеріалів справи Закарпатська обласна рада (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із вказаним вище позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згадана Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху була отримана позивачем 16.04.2020 року.

При цьому суд першої інстанції вважав, що недоліки позовної заяви не були усунуті позивачем в повному обсязі, бо не надано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, оформлену відповідно до вимог ст.ст. 161, 167 КАС України, а також належні, допустимі та читабельні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

З огляду на це, суд першої інстанції вважав, що позовну заяву слід повернути позивачеві з підстави, визначених п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, бо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Проте такі доводи суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Як уже зазначалось вище ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року позовну заяву було залишено без руху, у зав`язку з несплатою судового збору і не поданням заяви про поновлення пропущеного позивачем строку на звернення до суду, який суд першої інстанції вважав пропущеним.

На виконання вимог вказаної ухвали позивачем судовий збір було сплачено, про що направлено суду першої інстанції платіжне доручення.

Суд першої інстанції помилково вважав, що позивачем пропущено 10 денний строк, встановлений п.1 ч.2 ст. 287 КАС України, на звернення до суду, бо як зазначив позивач так і суд першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, що оскаржувану постанову відповідача Закарпатська обласна рада отримала 27.03.2020, а отже останнім днем для подання позовної заяви є 06.04.2020.

Згідно ж матеріалів справи, позивач подав до поштового відділення № 8 Укрпошти міста Ужгород вказану позовну заяву 06.04.2020 о 16.23 год., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та витягом із довідника поштових відправлень, засвідченого печаткою поштового відділення № 8 Укрпошти у місті Ужгород (додаються).

З огляду на це колегія суддів вважає, що позивач не пропускав десятиденний строк звернення до суду, встановлений пунктом 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства, бо відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку, а відтак і відсутні підстави для подачі заяви про поновлення пропущеного строку та звернення до суду.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, бо висновки суду не відповідають обставинам справи, і судом порушено норми процесуального права, а справу направити на продовження розгляду до цього ж суду.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 320, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Закарпатської обласної ради задовольнити, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року про повернення позовної заяви по справі № 260/921/20 скасувати, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 27.10.2020