Справа № 260/1259/19
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про заміну сторони виконавчого провадження

27 жовтня 2020 року м. Ужгород№ 260/1259/19

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Гебеш С.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Національного банку України про заміну стягувача у справі за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Закарпатської Ощадної Кредитної Спілки про стягнення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2019 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернулася Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, Київська область, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 3, ) до Закарпатської ощадної кредитної спілки (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 58, оф. 1, ), яким просила суд: cтягнути із Ощадної кредитної спілки до Державного бюджету України, (на рахунок територіального управління Державної казначейської служби України за місцем знаходження платника на балансовий рахунок 3111 "Надходження до загального фонду державного бюджету", код бюджетної класифікації за доходами 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції" символ звітності 106) штраф у сумі 3400,00 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року позов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, Київська область, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 3, ) до Закарпатської ощадної кредитної спілки (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 58, оф. 1, ) про стягнення штрафу було задоволено. Стягнуто з Закарпатської ощадної кредитної спілки (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 58, оф. 1, ) до Державного бюджету України штраф у розмірі 3400,00 грн.

14 вересня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява Національного банку України про заміну стягувача у справі № 260/1259/19, а саме: позивача (стягувача) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на правонаступника - Національного банку України. В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що в результаті припинення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг шляхом ліквідації, повноваження останнього було передано до Національного банку України.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, хоча судом вживалися заходи для належного повідомлення про дату, час та місце судового розгляду.

У відповідності до статті 379 частини 2 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно із пунктом 18.2 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України): оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюються в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 4 КАС України письмове провадження розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про заміну стягувача у виконавчому листі в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, суд приходить наступних висновків.

У відповідності до даних, які містяться в КП "Діловодство спеціалізованого суду", судом встановлено, що 11 грудня 2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист № 260/1259/19 /2019, з виконання вказаного рішення суду, який було надіслано позивачу на його адресу засобами поштового зв`язку.

12 вересня 2019 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг" № 79-ІX.

Зі змісту вказаного закону вбачається, що метою його ухвалення є скорочення кількості регуляторних та контролюючих органів на ринках небанківських фінансових послуг шляхом розподілу функцій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, між іншими органами, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг.

Прийнятим Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг" здійснено законодавче закріплення перерозподілу та консолідації функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг та внесено зміни до таких законодавчих актів, а саме: 1) Господарського кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення; 2) Законів України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", "Про цінні папери та фондовий ринок", "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про страхування", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про державну підтримку сільського господарства України", "Про організацію формування та обігу кредитних історій", "Про зовнішньоекономічну діяльність", "Про кредитні спілки", "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", "Про іпотечні облігації", "Про аудиторську діяльність", "Про Національний банк України", "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", "Про особливості страхування сільськогосподарської продукції з державною підтримкою", "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", "Про збір та облік фінансових послуг".

Зміни до зазначених вище законодавчих актів передбачають передачу повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у частині регулювання та нагляду у системі накопичувального пенсійного забезпечення, регулювання та нагляду за функціонуванням фінансово-кредитних механізмів і управлінні майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Решту повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, передано до Національного банку України.

Зокрема, Національний банк України на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг" стає регулятором страхових, лізингових, фінансових компаній, кредитних спілок, ломбардів та бюро кредитних історій, а Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку регулюватиме недержавні пенсійні фонди та фонди фінансування будівництва.

Відповідно до пункту 1 Розділу "II Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг" перехідний період, упродовж якого відбуватиметься передача функцій від Національної комісії з регулювання ринків фінансових послуг до Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку триватиме до 01 липня 2020 року.

Отже, з 01 липня 2020 року функції які належали Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг виконує Національний банк України.

На виконання Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг" Президент України в Указі від 30 червня 2020 року № 259/2020, постановив, зокрема: припинити Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, шляхом ліквідації та визнати таким, що втратив чинність указ Президента України від 23 листопада 2011 року № 1070 "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг".

Відповідно до статті 379 частини 1 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до статті 379 частини 4 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, Національний банк України є правонаступником ліквідованої Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до статті 15 частини 5 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до статті 14 частини 2 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 372 частини 2 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до статті 373 частини 1 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У відповідності до статті 2 частини 3 пункту 5 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

А відтак, судові рішення повинні бути виконані.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми законодавства України, заяву Національного банку України про заміну стягувача слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 243, 248, 370, 372, 373, 379, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Національного банку України про заміну стягувача задовольнити.

Замінити стягувача в адміністративній справі № 260/1259/19, а саме: Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, Київська область, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 3, ) на правонаступника - Національного банку України (01601, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 9, ).

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

СуддяС.А. Гебеш