Справа № 640/2746/20
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2746/20 Суддя першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Черпіцької Л.Т.,

при секретарі - Кузик О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко Олега Петровича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко Олега Петровича про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко Олега Петровича (далі - відповідач 1) та Закарпатської митниці ДФС (далі - відповідач 2) в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Шемберка Олега Петровича про відкриття виконавчого провадження від 24 грудня 2019 року по ВП №60935461;

- визнати дії Закарпатської митниці ДФС зі звернення до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови Закарпатської митниці ДФС №3969/30500/19 від 24 вересня 2019 року незаконними та зобов`язати Закарпатську митницю ДФС утриматися від таких дій. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві та Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії роз`єднано, виділено в окреме провадження позовні вимоги, заявлені позивачем до Закарпатської митниці ДФС про визнання незаконними дій зі звернення до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови Закарпатської митниці ДФС №3969/30500/19 від 24 вересня 2019 року та зобов`язання Закарпатської митниці ДФС утриматися від таких дій, позовні вимоги, заявлені до Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про визнання протиправною та скасування постанови Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Шемберка Олега Петровича про відкриття виконавчого провадження від 24 грудня 2019 року по ВП №60935461 залишено на розгляді в адміністративній справі № 640/2746/20.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Головний державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко Олег Петрович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

26 жовтня 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 40880, ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого позивач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою, в той час як рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте з урахуванням усіх обставин у справі, просив розглянути справу без участі позивача у зв`язку із несприятливою епідеміологічною ситуацією.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Закарпатської митниці Державної фіскальної служби в справі про порушення митних правил №3969/30500/19 від 24.09.2019 року станом на день відкриття виконавчого провадження №60935461 не набрала законної сили, з огляду на положення частини першої статті 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим постанова про відкриття виконавчого провадження №60935461 прийнята всупереч вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Колегія суддів, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, постановою Закарпатської митниці Державної фіскальної служби від 24.09.2019 року у справі №3969/30500/19, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною третьою статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8 500 грн.

Не погоджуючись із постановою від 24.09.2019 року у справі №3969/30500/19, позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання незаконною та скасування постанови Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України від 24.09.2019 року у справі про порушення митних правил №3969/30500/19.

У подальшому, Закарпатською митницею Державної фіскальної служби пред`явлено до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві постанову від 24.09.2019 року у справі №3969/30500/19 до примусового виконання.

За результатом надходження виконавчого документу, державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко О.П. 24.12.2019 року відкрито виконавче провадження №60935461 на підставі постанови Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил від 24.09.2019 року у справі №3969/30500/19. Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції, доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Відповідно до матеріалів справи, Закарпатською митницею Державної фіскальної служби пред`явлено до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві постанову від 24.09.2019 року у справі №3969/30500/19 до примусового виконання.

Втім, колегія суддів звертає увагу, що у грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання незаконною та скасування постанови Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України від 24.09.2019 року у справі про порушення митних правил №3969/30500/19.

Закарпатським окружним адміністративним судом 02.12.2019 року за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про зобов`язання вчинити дії винесено увалу про передачу даної адміністративної справи до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови від 24.09.2019 року у справі про порушення митних правил №3969/30500/19, призначено до судового розгляду на 27.10.2020 р. о 13 год. 00 хв., вказана ухвала оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та міститься за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/ у відкритому доступі. Стаття 529 Митного кодексу України (далі - МК України) визначає порядок оскарження постанов у справах про порушення митних правил.

Постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (частина перша).

Відповідно до частини третьої статті 529 МК України, постанова центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, у справі про порушення митних правил, а також його постанова по скарзі на постанову митниці у такій справі можуть бути оскаржені до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 529 МК України, скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Частина 1 ст.. 535 МК України визначає, що постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу, а саме: у визначений положеннями статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк - десять днів з моменту отримання її копії особою, щодо якої її постановлено.

Відповідно до вимог статті 533 Митного кодексу України подання скарги (адміністративного позову) зупиняє виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду скарги (адміністративного позову).

Приписами частини першої статті 539 Митного кодексу України визначений порядок виконання постанови органу доходів і зборів про накладення штрафу, а саме штраф повинен бути сплачений особою, яка вчинила порушення митних правил, не пізніше 15 днів з дня вручення або надіслання їй копії постанови органу доходів і зборів про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше 15 днів з дня залишення скарги (адміністративного позову) без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 540 Митного кодексу України у разі якщо штраф не буде сплачено у строки, встановлені статтею 539 цього Кодексу, постанова органу доходів і зборів або суду (судді) надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання або роботи порушника або за місцезнаходженням його майна.

З аналізу викладених норм Митного кодексу України вбачається, що примусовому виконанню підлягає постанова, яка не виконана особою, відносно якої її постановлено, у строк, визначений статтею 539 цього Кодексу, якщо така постанова не оскаржувалася, а у випадку її оскарження після залишення скарги без задоволення або набрання постановою законної сили.

У відповідності до частини першої статті 291 Кодексу про адміністративні правопорушення України постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що станом на день відкриття виконавчого провадження №60935461, враховуючи приписи ч.1 ст. 291 КУпАП постанова Закарпатської митниці Державної фіскальної служби в справі про порушення митних правил №3969/30500/19 від 24.09.2019 року не набрала законної сили, у зв`язку з чим постанова про відкриття виконавчого провадження №60935461 прийнята всупереч вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Посилання апелянта на той факт, що судом першої інстанції протиправно не враховано результат розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про оскарження постанови № 33969/30500/19 від 24.09.2019 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, так як на час відкриття відповідачем виконавчого провадження постанова № 33969/30500/19 від 24.09.2019 року була оскаржена, а отже не могла бути підставою для відкриття виконавчого провадження незалежно від результату розгляду справи.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко Олега Петровича - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 серпня 2020 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко Олега Петровича - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Л.Т.Черпіцька

Повний текст виготовлено 27 жовтня 2020 року.