Справа № 260/2912/20
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2020 року м. Ужгород№ 260/2912/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету - АТ КБ "ПриватБанк" про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - АТ КБ "ПриватБанк", в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову від 19 серпня 2020 року старшого державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Грець Миколи Миколайовича по виконавчому провадженню № 56170248 про відкриття провадження про стягнення виконавчого збору у розмірі 41200,99 грн. з ОСОБА_1 .

В ході судового розгляду представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, із змісту якої вбачається, що позивач просить:

1. визнати протиправною та скасувати постанову від 19 серпня 2020 року старшого державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Грець Миколи Миколайовича по виконавчому провадженню № 56170248 про стягнення виконавчого збору у розмірі 41200,99 грн. з ОСОБА_1 ;

2. визнати протиправною та скасувати постанову від 19 серпня 2020 року старшого державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Грець Миколи Миколайовича про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору у розмірі 41200,99 грн. з ОСОБА_1 ;

3. оплату судового збору покласти на відповідача в особі Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми. Однак, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувана присуджених сум за виконавчим листом № 309/1033-17-ц, виданого Хустським районним судом Закарпатської області 13 лютого 2018 року. Отже, оскільки фактично за виконавчим листом не стягнуто кошти, у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення з боржника виконавчого збору, визначеного у постанові від 19 серпня 2020 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 41200,99 грн. в межах виконавчого провадження № 56170248, а постанова про стягнення виконавчого збору та постанови про відкриття провадження щодо стягнення виконавчого збору підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак представником позивача було подано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності з підстав визначених ст. 194 КАС України. Позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві та просила суд даний адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце судового розгляду даної справи, однак скористався правом надання письмового відзиву на позовну заяву, згідно якого проти задоволення даного адміністративного позову заперечив та просив у задоволенні позову відмовити повністю. Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача вказує на те, що відповідно до чинного законодавства відсутня така умова стягнення з боржника виконавчого збору як фактичне виконання виконавчого документа та вжиття заходів державним виконавцем, а обов`язок по сплаті виконавчого збору виникає з моменту відкриття виконавчого провадження.

Представник третьої особи - АТ КБ "ПриватБанк у судове засідання не з`явився, заперечення проти позову не подав, хоча повідомлявся про день, час та місце судового розгляду справи належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на норму вищевикладеної статті КАС України, а також те, що в даному випадку у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта в даній справі, судом вирішено проводити розгляд даної справи в порядку письмового провадження на основі наявних в матеріалах справи письмових доказах.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів даної справи, рішенням Хустського районного суду від 07 вересня 2017 року в цивільній справі № 309/1033/17-ц задоволено позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 15614,95 доларів США, що станом на 07 вересня 2017 року складає 405676,40 грн. за кредитним договором від 06 вересня 2007 року та судові витрати у розмірі 6333,42 грн.

13 лютого 2018 року Хустським районним судом на підставі вказаного рішення видано виконавчий лист № 309/1033/17-ц (а.с. 21)

26 квітня 2018 року на підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Поковба М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56170248 (а.с. 45) та постанову про арешт майна боржника (а.с. 49).

27 червня 2019 року старшим державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Поковба М.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, так як в результаті вжитих заходів встановлено, що у боржника наявне нерухоме майно, яке знаходиться під заставою іншого банку, а за результатами розшуку іншого рухомого та нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу у боржника не виявлено (а.с. 53).

16 червня 2020 року старшим державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Поковба М.М. винесено постанову про скасування процесуального документу "Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу" від 27 червня 2019 року (а.с. 56) та постанову про передачу виконавчого провадження (а.с. 58).

Разом з тим, 16 червня 2020 року старшим державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Поковба М.М. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження (а.с. 60).

22 червня 2020 року старшим державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Поковба М.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника (а.с. 63).

07 липня 2020 року старшим державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Поковба М.М. винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 66).

19 серпня 2020 року старшим державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Грець М.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, так як встановлено повне фактичне виконання, згідно заяви стягувача (а.с. 69).

Разом з тим, 19 серпня 2020 року старшим державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Грець М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62861371 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення виконавчого збору, що і стали предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин та фактичних обставин справи.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Преамбулою Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 27 вказаного Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Положеннями вказаної статті визначено виключний перелік підстав за яких виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

За змістом частини п`ятої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частинами 2 та 3 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Аналіз наведеного свідчить про те, що виконавчий збір стягується при відкритті виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору.

Відповідно до вимог статті 10 вказаного Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Аналіз наведених норм дає підстави суду вважати, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Відтак, за своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Матеріалами справи встановлено, що 26 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та АТ КБ "ПриватБанк" укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № МКG0GA00000049 від 06 вересня 2007 року, п.п 1.1 п. 1 якої передбачено, що банк зобов`язується здійснити прощення частини заборгованості, що виникла за договором, в частині заборгованості по сплаті основного боргу на 552,45 дол. США, процентів на 7440,65 дол. США, по сплаті комісії на 5712,00 дол. США, пені на 60161, 96 дол. США, судових витрат та штрафів на 34015,66 грн. за умови виконання умов цієї Додаткової Угоди та Договору.

Так, п.п. 1.2 п. 1 вказаної Додаткової угоди № 1 передбачено: встановити на дату підписання цієї Додаткової Угоди заборгованість за Договором у розмірі 1661,00 дол. США та 12229,00 грн., що складає заборгованість за основним боргом 1661,00 дол. США, процентами 0,00 дол. США, комісії 0,00 дол. США, пені 0,00 дол. США, судових витрат та штрафів 12229,00 грн.

Судом встановлено, що вказана заборгованість самостійно сплачена ОСОБА_1 26 листопада 2019 року, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 26).

Разом з тим, у матеріалах справи міститься довідка АТ КБ "ПриватБанк" від 27 листопада 2019 року про те, що ОСОБА_1 станом на 27 листопада 2019 року немає заборгованості перед АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 27) та довідка від 27 червня 2020 року, про те, що ОСОБА_1 не має заборгованості перед АТ КБ "Приватбанк" станом на 27 червня 2020 року (а.с. 28).

Так, ОСОБА_1 на виконання умов Додаткової Угоди № 1 до кредитного договору № МКG0GA00000049 від 06 вересня 2007 року добровільно та самостійно сплатив всю суму заборгованості в день підписання такої угоди, а саме - 26 листопада 2019 року.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом № 309/1033/17-ц.

Враховуючи викладене, у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у постанові від 19 серпня 2020 року про стягнення виконавчого збору, а тому така постанова не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

За таких обставин суд дійшов висновку про помилковість доводів відповідача про те, що виконавчий збір стягується незалежно від того чи було здійснено стягнення коштів за виконавчим документом.

Така позиція суду відповідає правій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18.

А відповідно до вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведене, у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору, а отже, така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону України "Про виконавче провадження".

Зазначене дає підстави для висновку, що відповідач приймаючи спірну постанову не врахував принципу пропорційності, спрямованого на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються.

З огляду на наведене, доводи позивача про протиправність оскаржуваних постанов від 19 серпня 2020 року про стягнення виконавчого збору в сумі 41200,99 грн. та про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору у сумі 41200,99 грн., підтверджені належними та допустимими доказами, а тому наявні підстави для скасування таких .

З врахуванням вищевикладеного оскаржувані постанови від 19 серпня 2020 року про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження з стягнення виконавчого збору з позивача підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірність своїх дій щодо винесення оскаржуваних постанов.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду згідно квитанції № 6 від 01 вересня 2020 року було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відтак, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у вказаному розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 .

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 6, 9, 72-76, 126, 139, 242-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету - АТ КБ "ПриватБанк" про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Грець Миколи Миколайовича (90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Поперечна, буд. 2, код ЄДРПОУ - 34460960) від 19 серпня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 56170248 про стягнення виконавчого збору у розмірі 41200,99 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Грець Миколи Миколайовича (90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Поперечна, буд. 2, код ЄДРПОУ - 34460960) від 19 серпня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 56170248 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 41200,99 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 ) з Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Поперечна, буд. 2, ) за рахунок його бюджетних асигнувань судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. вісімдесят коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Судове рішення проголошується та вручається учасникам справи з урахуванням особливостей, передбачених положеннями статті 271 Кодексу адміністративного України.

У справах, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

СуддяС.А. Гебеш