Справа № 160/7784/20
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 160/7784/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., секретар судового засідання - Лащенко Р.В., представника відповідача - Богомол О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 року в адміністративній справі №160/7784/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (кадрова комісія №3) про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову задоволено. Зупинено дію рішення Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №21 від 10.06.2020 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки» до набрання чинності судовим рішенням у справі №160/7784/20.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції Офіс Генерального прокурора звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви позивача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не зазначено існування очевидної небезпеки заподіянню шкоди правам та інтересам позивача, унеможливлення їх захисту без вжиття заходів забезпечення позову або ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, що є підставою для вжиття заходів забезпечення позову відповідно до ст. 150 КАС України. Також зазначено, що Порядком проходження прокурорами атестації, затвердженим наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 року №221, не передбачено зупинення дії рішення кадрової комісії.

Представник відповідача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав клопотання про перенесення розгляду на іншу дату, через перебуванням останнього на лікарняному.

Дослідивши подане клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення, оскільки до вказаного клопотання не надано жодних доказів на підтвердження обставин, зазначених у ньому. Зокрема, не надано доказів, що позивач звертався до лікаря з приводу можливих у нього захворювань.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та доводи представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Третьої комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №21 від 10.06.2020 року про неуспішне проходження прокурором відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, яке прийняте Третьою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур;

- зобов`язати Офіс Генерального прокурора () та Третю кадрову комісію з атестації прокурорів регіональних прокуратур призначити новий час (дату) складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки для прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 (посвідчення № 050211).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірне рішення №21 від 10.06.2020 року у справі №160/7784/20 є підставою для звільнення позивача з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру", а тому невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких остання звернулась до суду, без забезпечення позову буде не можливим.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частинами першою, другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

В той же час, суд апеляційної інстанції зазначає, що заходи забезпечення адміністративного позову мають бути належними та відповідними заявленому адміністративному позову, стосуватись прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі з приводу порушення яких заявлено адміністративний позов.

Також, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, а також повинні відповідати позовним вимогам на забезпечення яких вони заявлені.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач у даній справі звернувся до суду з адміністративним позовом, зокрема, про скасування рішення №21 від 10.06.2020 року про неуспішне проходження прокурором відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, яке прийняте Третьою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур.

Однак, позивачем не наведено суду доказів та обґрунтованих доводів того, що очевидною є протиправність оскаржуваного рішення відповідача, не надано обґрунтувань та доказів неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів.

Тобто, позивачем в своїй заяві фактично не наведено підстав для забезпечення позову, заява позивача містить лише посилання на ту обставину, що позивача буде звільнено зі служби в прокуратурі.

Однак, вказане не може слугувати безумовною підставою для забезпечення адміністративного позову в силу приписів КАС України, оскільки наведені обставини не відповідають підставам для забезпечення адміністративного позову, визначеним адміністративним законодавством.

Відтак, приведені позивачем обставини та доводи не дають підстав для забезпечення адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції під час розгляду питання про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу про звільнення враховує правову позицію висловлену Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 року у справі № 800/521/17 з питань проходження публічної служби, відповідно до якого позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті. У разі задоволення такої заяви суд своєю ухвалою фактично подовжує правовідносини публічної служби для позивача, але ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою для виникнення та зміни таких правовідносин.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що інститут забезпечення адміністративного позову покликаний захищати порушені права та оспорювані інтереси позивача до винесення рішення справи по суті. Між тим, заходи забезпечення адміністративного позову не можуть бути використані як окремий, не пов`язаний із адміністративним позовом, вид зобов`язання, що покладається на відповідача або третіх осіб для досягнення мети, не передбаченої безпосередньо позовними вимогами, оскільки таке їх використання суперечить приписам ст. 150 КАС України.

Вищевказане залишилось поза увагою судом першої інстанції при вирішенні заяви позивача про застосування заходів забезпечення адміністративного позову, що призвело до неправильного вирішення цього питання.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 243, ст. 311, ст. 312, ст. 317, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 року в адміністративній справі №160/7784/20 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 року в адміністративній справі №160/7784/20 - скасувати.

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 22 жовтня 2020 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до ст. 243 КАС України.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко