Справа № 826/17781/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Чаку Є.В.,

при секретарі - Кузик О.С.,

за участю:

представника позивача: - Гомзи В.В.,

представника відповідача: - Ткача С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 12.09.2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Крім того, в апеляційній скарзі Головним управлінням Державної податкової служби було заявлено клопотання про заміну сторони у справі правонаступником.

Відповідно до ч.1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За приписами ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до п. 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074, дія якого поширюється, в тому числі, і на територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

Відповідно до п.12 постанови КМ України від 20.10.2011 року № 1074 орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності Актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

Розпорядженням КМ України від 21.08.2019 року № 682-р вирішено про можливість забезпечення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладеного на Державну податкову службу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та замінити Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві.

22 жовтня 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 40365, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум» до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого позивач повністю заперечує проти задоволення вимог останньої, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум» двічі застосовано штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації одних і тих же податкових накладних, позаяк, відповідно до банківської виписки від 06 вересня 2017 року позивачем сплачено суму штрафу в розмірі 24 664,29 грн.

Колегія суддів, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, у липні 2018 року Головним управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведена камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум».

За результатами даної перевірки 18 липня 2018 року відповідачем складено Акт №14115/26-15-12-07-20/38947036 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум» за період з 2015-2016 роки, а саме наступних податкових накладних: №1927 дата складання 28 квітня 2016 року (дата реєстрації 25 жовтня 2016 року, кількість днів затримки - 165), №1630 дата складання 16 вересня 2016 року (дата реєстрації 19 жовтня 2016 року, кількість днів затримки - 18), №1425 дата складання 07 листопада 2016 року (дата реєстрації 23 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 1), №1906 дата складання 15 листопада 2016 року (дата реєстрації 02 грудня 2016 року, кількість днів затримки - 2), №2023 дата складання 20 листопада 2016 року (дата реєстрації 08 грудня 2016 року, кількість днів затримки - 3), №1301 дата складання 21 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 2), №1305 дата складання 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 1, №1307 дата складання 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 1), №1311 дата складання 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 1), №1312 дата складання 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року, кількість днів затримки - 1), №1851 дата складання 23 грудня 2016 року (дата реєстрації 10 січня 2017 року, кількість днів затримки - 3).

На підставі акту камеральної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12 вересня 2018 року, яким за порушення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 та згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, до позивача застосовані штрафні санкції на загальну суму 24664,29 грн. Вважаючи вищевказане податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції, доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У відповідності до п.14.1.60 ст.14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до абз. 11 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Вимоги до граничних строків реєстрації податкових накладних передбачені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у відповідності з яким реєстрація платниками податку податкових накладних в ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до абзацу першого цього ж пункту, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Пунктом 120-1.1 статті 120 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачем в ході господарської діяльності складено податкові накладні №1927 від 28 квітня 2016 року, №1630 від 16 вересня 2016 року, №1425 від 07 листопада 2016 року, №1906 від 15 листопада 2016 року, №2023 від 20 листопада 2016 року, №1301 від 21 жовтня 2016 року, №1305 від 22 жовтня 2016, №1307 від 22 жовтня 2016 року, №1311 від 22 жовтня 2016 року, №1312 від 22 жовтня 2016 року, №1851 від 23 грудня 2016 року.

При цьому на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних вказані податкові накладні подані: податкова накладна №1927 від 28 квітня 2016 року (дата реєстрації 25 жовтня 2016 року), №1630 від 16 вересня 2016 року (дата реєстрації 19 жовтня 2016 року), №1425 від 07 листопада 2016 року (дата реєстрації 23 листопада 2016 року), №1906 від 15 листопада 2016 року (дата реєстрації 02 грудня 2016 року), №2023 від 20 листопада 2016 року (дата реєстрації 08 грудня 2016 року), №1301 від 21 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року), №1305 від 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року), №1307 від 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року), №1311 від 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року), №1312 від 22 жовтня 2016 року (дата реєстрації 07 листопада 2016 року), №1851 від 23 грудня 2016 року (дата реєстрації 10 січня 2017 року).

Таким чином, порушення позивачем встановлених законодавством термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних становить: №1927 від 28 квітня 2016 року (кількість днів затримки - 165), №1630 від 16 вересня 2016 року (кількість днів затримки - 18), №1425 від 07 листопада 2016 року (кількість днів затримки - 1), №1906 від 15 листопада 2016 року (кількість днів затримки - 2), №2023 від 20 листопада 2016 року (кількість днів затримки - 3), №1301 від 21 жовтня 2016 року (кількість днів затримки - 2), №1305 від 22 жовтня 2016 року (кількість днів затримки - 1), №1307 від 22 жовтня 2016 року (кількість днів затримки - 1), №1311 від 22 жовтня 2016 року (кількість днів затримки - 1), №1312 від 22 жовтня 2016 року (кількість днів затримки - 1), №1851 від 23 грудня 2016 року (кількість днів затримки - 3). Разом з тим, варто звернути увагу на те, що порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних №№ 1927, 1630, 1307, 1305, 1301, 1312, 1311, 1425, 2023, 1906, 1851 були встановлені в Акті «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Калинівка-Преміум» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року» на підставі якого ГУ ДФС у м. Києві вже було застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 24664,29 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 23 серпня 2017 року).

Як зазначено позивачем та підтверджується матеріалами справи, а саме банківською випискою від 06 вересня 2017 року сума штрафу в 24 664,29 грн. була позивачем сплачена.

Втім, контролюючим органом повторно, на підставі Акту №14115/26-15-12-07-20/38947036 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калинівка-Преміум» за період з 2015-2016 роки від 18 липня 2018 року, винесено податкове повідомлення - рішення № від 12.08.2018 року та застосовано штрафні санкції за порушення граничних термів реєстрації податкових накладних №№ 1927, 1630, 1307, 1305, 1301, 1312, 1311, 1425, 2023, 1906, 1851.

Згідно із пунктом 113.1 статті 113 ПК України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Пунктом 116.2 статті 116 ПК України передбачено, що за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

До того ж статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи те, що позивачем сплачено суму штрафу за порушення граничних термів реєстрації податкових накладних №№ 1927, 1630, 1307, 1305, 1301, 1312, 1311, 1425, 2023, 1906, 1851 у сумі 24 664,29 грн. повторне застосування штрафу за аналогічне правопорушення є протиправним.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Є.В.Чаку

Повний текст виготовлено 27 жовтня 2020 року.