Справа № 280/7704/20
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

28 жовтня 2020 рокуСправа № 280/7704/20 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Максименко Л.Я. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Єнергодар» про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Єнергодар» (71503, Запорізька область, м. Енергодар, проспект Будівельників буд. 14, прим.159)

до Управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25)

про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Єнергодар» (далі позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління Держпраці у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд скасувати постанову Управління Держпраці у Запорізькій області № ЗП9471/581/НП/СП-ФС від 04.08.2020 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

Разом із позовною заявою від позивача до суду надійшла заява вх. № 51540 про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови управління Держпраці у Запорізькій області № ЗП9471/581/НП/СП-ФС від 04.08.2020 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами до набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що оскаржуваною постановою про накладення штрафу уповноваженими особами відповідачем незаконно, з порушенням низки норм матеріального права, накладено штраф на позивача у розмірі 14 169,00 грн. Стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачу проводити стягнення грошових коштів з позивача. З огляду на таке, просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За правилами частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено види забезпечення позову, а саме, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З огляду на вказані норми, суд зазначає, що у заяві про забезпечення адміністративного позову і в матеріалах, доданих до позову, відсутні докази очевидності небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів або необхідності докласти для їх відновлення значних зусиль та витрат. Також в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, посилаючись на наявність загрози примусового стягнення коштів на підставі оскаржуваної постанови, позивач не надає доказів вчинення відповідачем будь-яких дій, направлених на пред`явлення оскаржуваної постанови до виконання та стягнення спірної суми штрафу.

Натомість, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб фактично вирішило б спір по суті, що суперечить меті застосування статті 150 КАС України.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.10.2020 по справі справа №280/2284/20.

Отже, позивачем не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень частини другої статті 150 КАС України, а обраний захід є таким, що суперечить приписам частини другої статті 151 КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Єнергодар» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Єнергодар» (71503, Запорізька область, м. Енергодар, проспект Будівельників буд. 14, прим.159) до Управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25) про скасування постанови відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її підписання

Суддя Л.Я. Максименко