Справа № 568/838/20
Суддя: Троцюк В. О.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/838/20

Провадження №2-а/568/53/20

26 жовтня 2020 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судового засідання Гуменюк А.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Київ Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Коб`юк Андрія Васильовича, Департамент патрульної поліції м.Київ про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Київ Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Коб`юк Андрія Васильовича, Департамент патрульної поліції м.Київ про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати поважними та поновити строк звернення до суду, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1478842 від 15.11.2019, винесену інспектором 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Київ Департаменту патрульної поліції Коб`юк А.В. про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, та справу про адміністративне правопорушення закрити. Крім того, просить поновити строк звернення до суду, оскільки про існування вказаної постанови вона дізналась з онлайн-сервіса «Електронний кабінет водія», а тому не мала можливості своєчасно скористатись правом на оскарження постанови, вважає причину пропуску строку на оскарження постанови поважною.

Позов мотивовано тим, що згідно постанови, що оскаржується скоєне правопорушення полягає в тому, що 15.11.2019 року в м.Київ на проспекті Червонозоряний, 142 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Tiida, державний номерний знак НОМЕР_1 , перетнула подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, грунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, постанов містить ряд помилок, що унеможливлюють однозначно ідентифікувати особу, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зокрема, транспортний засіб Nissan Tiida, державний номерний знак НОМЕР_1 ніколи не був у володінні, користуванні чи розпорядження ОСОБА_1 . В постанові вказана адреса проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме АДРЕСА_1 , в той час як ОСОБА_1 більше п`ятнадцяти років проживає в АДРЕСА_2 . Серія та номер посвідчення водія особи, яка притягується до адміністративної відповідальності згідно оскаржуваної постанови, не відповідає посвідченню водія, яке видавалось ОСОБА_1 . Також в оскаржуваній постанові місце складення протоколу та місце вчинення правопорушення вказано не коректно проспект Червонозоряний, оскільки з 2015 року вказаний проспект перейменовано в проспект Валерія Лобановського.

14.09.2020 року представником ДПП НП України подано відзив, відповідно до якого вважає, викладені в позовній заяві твердження такими, що не відповідають дійсності, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Вважає, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог КУпАП, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин на які він покладається у позовній заяві. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

26.10.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чеботарьова В.В. до суду подано письмові пояснення по суті справи, згідно яких вказує, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перешкод для розгляду справи у судовому засіданні не має, але всі учасники справи не з`явилися, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні згідно ч.8 ст. 205 КАС України.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за приписами ч.4 ст. 229 КАС України не здійснюється.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи, матеріали позовної заяви, відзив на позов, пояснення по суті справи, суд приходить до наступних висновків

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Частиною 1ст. 168 КАС України передбачено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАК №1748842 від 15 листопада 2019 року, винесеною старшим лейтенантом поліції Коб`юк А.В. Управління патрульної поліції м.Києві Чеботарьову О.В. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно із оскаржуваною постановою ОСОБА_1 15.11.2019 року о 09 годині 36 хвилин, керуючи транспортним засобом марки Nissan Tiida, номерний знак НОМЕР_1 , перетнула подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1ст.122 КУпАП.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як передбачено ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною першою статті 122 КУпАП визначено, що правопорушенням, за яке настає адміністративна відповідальність у вигляді штрафу, визначено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі в судове засідання не з`явилися, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надали, не спростували твердження позивача, що він не порушував вимоги ПДР України.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачами не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові (постанова Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340).

Також, судом береться до уваги посилання позивача на недоліки оскаржуваної постанови, а саме не коректно вказано місце вчинення правопорушення, адреса проживання позивача, розбіжності в серії та номері посвідчення водія.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає, що вина позивача не доведена.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає скасуванню, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1748842 від 15 листопада 2019 року, винесеною старшим лейтенантом поліції Коб`юк А.В. Управління патрульної поліції м.Києві.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Київ Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Коб`юк Андрія Васильовича, Департамент патрульної поліції м.Київ про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1748842 від 15 листопада 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О.Троцюк