Справа № 240/6509/20
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 жовтня 2020 року м. Житомир справа № 240/6509/20
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Токаревої М.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив суд:
- визнати дії Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо стягнення коштів з пенсії ОСОБА_1 , згідно постанови Васильківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 17.04.2019 р. (ВП № 56689640) протиправними;
- стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн.
В обґрунтування позову вказав, що не погоджується з рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2014 № 2-а-408/08, згідно з яким здійснено поворот виконання судового рішення та зобов`язано ОСОБА_1 повернути Міністерству оборони України безпідставно стягнутих на його користь за скасованим судовим рішенням грошову компенсацію замість продовольчого пайка в розмірі 42 642,36 грн.
03.07.2018 року державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №56689640) про зобов`язання ОСОБА_1 повернути Міністерству оборони України безпідставно стягнутих на його користь грошову компенсацію у розмірі 42 642,36 грн.
Позивач вважає, що зазначене рішення суду про його зобов`язання повернути кошти відноситься до рішень немайнового характеру, посилається на ч. 6 ст. 26 закону України Про виконавче провадження, а також, що ні постанова державного виконавця ні виконавчий лист не містить вимогу - стягнути з пенсії, тому вважає, що Відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень, порушуючи норми ст. 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст. 68 Закону України Про виконавче провадження та 19 Конституції України.
Ухвалою суду від 4 травня 2020 року відкрито провадження у справі. Справа розглядається в спрощеному позовному провадженні.
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, просив в задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2008 року позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії було задоволено повністю. В межах даного рішення суду, кошти в сумі 42 642,36 грн. були сплачені Міністерством оборони України на користь ОСОБА_1 .
Постановою Апеляційного суду Київської області від 01 грудня 2011 року, постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2008 року скасовано та прийнято нову постанову, відповідно до якої у вищезазначеному позові відмовлено.
01.04.2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення в справі № № 2-а-408/08 про задоволення заяви Міністерства Оборони України задоволено, здійснено поворот виконання постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.0.2008 року та зобов`язано ОСОБА_1 повернути Міністерству оборони України безпідставно стягнутих на його користь за скасованим судовим рішенням грошову компенсацію замість продовольчого пайка в розмірі 42 642,36 грн.
Виконавчий лист № 6а/362/7/14 про зобов`язання ОСОБА_1 повернути Міністерству оборони України безпідставно стягнутих на його користь грошову компенсацію замість продовольчого пайка в розмірі 42 642,36 грн. був виданий Васильківським міськрайонним судом Київської області 07.08.2014 року.
03.07.2018 року державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №56689640) про зобов`язання ОСОБА_1 повернути Міністерству оборони України безпідставно стягнутих на його користь грошову компенсацію у розмірі 42 642,36 грн.
Виходячи із зазначеного, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2014 р. в справі № № 2-а-408/08 про поворот виконання постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.0.2008 року по суті не є рішенням немайнового характеру, оскільки поворот виконання повертає сторін в попереднє становище в той самий спосіб, що і було виконане скасоване рішення суду.
Тобто, в даному випадку виконання рішення відбулось шляхом стягнення коштів, тому і поворот виконання рішення суду повинен і відбувається в такий самий спосіб, а саме шляхом стягнення грошових коштів.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 3-рп/2011 (речення перше, друге абзацу п`ятого підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини) поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Відповідно до ст. 68 Закону України Про виконавче провадження стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Згідно ч. 1 ст. 69 Закону України Про виконавче провадження підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
Норма частини 2 ст. 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначає, що відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
В свою чергу, частинами 2 та 3 ст. 14 КАС України, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що передбачено ст. 19 Конституції України.
З наведеного вбачається, що Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області виконуючи постанову (ВП №56689640) державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області з примусового виконання виконавчого листа № 6а/362/7/14 про зобов`язання повергнути Міністерству оборони України кошти в розмірі 42 642,36 грн. діє в порядку та у спосіб визначений законодавством України щодо виконання судових рішень.
Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Стаття 1167 Цивільного кодексу України, визначає підстави відшкодування моральної шкоди, а саме, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.
Враховуючи необгрунтованість та безпідставність позовних вимог, вимога про стягнення моральної шкоди також не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 19, 73-76, 242-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева