Справа № 260/1535/20
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/1535/20 пров. № А/857/10618/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Вільховецького дошкільного навчального закладу ясла садок Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року (ухвалене головуючим суддею Скраль Т.В. у м. Ужгороді, повний текст судового рішення складено 22 червня 2020 року) у справі № 260/1535/20 за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області до Вільховецького дошкільного навчального закладу ясла садок Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення дошкільного навчального закладу до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що подальша експлуатація Вільховецького дошкільного навчального закладу ясла-садок Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області з порушеннями вимог пожежної та техногенної безпеки, виявленими під час перевірки, створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 адміністративний позов задоволено повністю. Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Вільховецького дошкільного навчального закладу ясла садок Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення Вільховецького дошкільного навчального закладу ясла садок Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, розташованого за адресою: 90542, Закарпатська область, Тячівський район, с. Вільхівці, вул. Центральна (Леніна), 176, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, встановлених в Акті № 24 від 28.01.2020.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду справи, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про повне усунення порушень, встановлених актом перевірки.

Відтак, надаючи оцінку виявленим під час контролюючого заходу та відображеним у акті перевірки порушенням, суд дійшов висновку, що в сукупності неусунуті порушення відповідача у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту повинні кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю учнів, викладачів, персоналу навчального закладу, оскільки можуть призвести до займання та розповсюдження вогню в приміщеннях вказаного закладу та невідворотних негативних наслідків.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що відповідно до акту за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 205 від 12.08.2020, складеним посадовою особою Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області, відносно відповідача, за результатами перевірки встановлено відсутність порушень вимог законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Вільховецький дошкільний навчальний заклад ясла-садок Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області (Вільховецький ДНЗ) (, місцезнаходження: 90542, Закарпатська область, Тячівський район, с. Вільхівці, вул. Леніна, 176 у встановленому законом порядку зареєстровано юридичною особою у відповідності до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій та з видом діяльності за КВЕД: 85.10 дошкільна освіта (основний), керівником закладу з 06.01.2012 є Габор Ганна Адальбертівна.

11.12.2019 наказом Управління ДСУзНС у Закарпатській області № 353, відповідно до доручення Прем`єр міністра України від 11.12.2019 № 44205/1/1-19 та протокольного рішення засідання Кабінету Міністрів України від 06.12.2019 (витяг з протоколу № 23), з метою здійснення контролю за виконанням вимог Кодексу цивільного захисту України, інших законодавчих та нормативно правових актів у сфері пожежної та техногенної безпеки, керуючись ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказано здійснити позапланову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки закладів, установ та організацій з масовим перебуванням людей, в тому числі Вільховецький ДНЗ (а.с. 17-19).

24.01.2020 Тячівським районним відділом Управління ДСУзНС у Закарпатській області видане посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) № 02/16 Вільховецького ДНЗ, розташованого за адресою: с. Вільхівці, вул. Центральна, 176 (а.с. 21).

28.01.2020 за наслідками перевірки складено акт № 24 (а.с. 8-16).

Акт підписаний завідуючою ОСОБА_1 без заперечень та зауважень (а.с. 16).

Актом перевірки виявлені наступні порушення у Вільховецькому ДНЗ:

1. Не поновлено журнал інструктажів з питань пожежної безпеки та щоквартально не проводяться протипожежні інструктажі із працівниками (розділ 2 п. 15 ППБУ (Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

2. Не проведено технічне обслуговування (перезарядку наявних вогнегасників) ( розділ 5.3. п. 3.17 ППБУ(Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

3. Не вивішено вказівні знаки, згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір. Для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння. Знаки повинні бути розміщені на видимих місцях на висоті 2-2,5 м від рівня підлоги як всередині, так і поза приміщеннями (за потреби) ( розділ 3 п. 3.10 ППБУ (Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

4. Не пронумеровані та не проінвентеризовані вогнегасники, які експлуатуються, за прийнятою на об`єкті системою нумерації (розділ 5.3. п. 3.18 ППБУ(Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

5. Не редаговано та вивішено на видних місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі (розділ 2 п.5 ППБУ(Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

6. Приміщення та територію не забезпечено знаками безпеки згідно з ГОСТ (розділ 2 п. 8 ППБУ (Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

7. З`єднання відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння та/або затискачів (п.1.6 глави 1 розділу 4 ППБУ (Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

8. У будинках, крім будинків 5 ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують 1 групу вогнезахисної ефективності ( розділ 3.2 п. 2.5. ППБУ (Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

9. З`єднувальні коробки не закриті кришками з негорючих або важкогорючих металів (розділ 3.1 п.1.7 ППБУ (Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

10. В приміщенні дозволяється улаштування та експлуатація тимчасових дільниць електромереж (розділ 4.1 п.1.8 ППБУ (Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

11. Не проведено заміри опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (розділ 4.1 п.1. 20 ППБУ (Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

12. Захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірка не виконана, відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд» (розділ 4.1 п.1.21 ППБУ (Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

13. Приміщення не обладнано системами протипожежного захисту, відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 ЙСистеми протипожежного захисту» ( розділ 5.1. п. 1.2. ППБУ (Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

14. Люк-лаз на горище не виконано протипожежним з межею вогнестійкості 0,25 год. (розділ 3.2. п.2.3 ППБУ (Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

15. Не забезпечено працівників ДНЗ засобами колективного та індивідуального захисту (п.2, ч.1 ст. 20 КЦЗУ).

16. Не встановлений інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту, що буде частиною приміщення загального користування (п.3 ч.1 ст. 20 КЦЗУ).

17. Територія підприємств, будинки, споруди не забезпечено первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку (п. 3.6 глави 3 розділу 5 ППБУ).

18. Приміщення не доукомплектовані первинними засобами пожежогасіння згідно норм належності (розділ 5 п.3.6. ППБУ(Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

19. У приміщенні ДНЗ на 2-му поверсі, яке має один евакуаційний вихід, одночасно розміщено (перебуває) більше 50 осіб (п. 2.26 глави 2 розділу 3 ППБУ(Наказ МВС України від 30.12.2014 № 1417).

Вважаючи, що зазначені порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, створюють реальну загрозу життю та здоров`я людей, позивач звернувся до суду відповідними позовними вимогами.

Так колегія суддів зазначає, що предметом спору у цій справі є оцінка наявності підстав для повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення Вільховецького дошкільного навчального закладу ясла садок Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області у зв`язку з виявленими під час перевірки фактами порушення відповідачем вимог чинних нормативно-правових актів у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 № 20/2013 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій», Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України, одним з основних завдань якого є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, що забезпечується безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Частиною 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з ч. 1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення

Відповідно до ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з частиною 2 цієї статті повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно з ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю (п. 33 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з п. 26 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - це складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Аналізуючи наведені вищі норми колегія суддів вважає, що настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Крім цього з огляду на те, що порушення позивачем виявлені у дошкільному навчальному закладі, де перебувають діти, які є уразливою категорією осіб, в силу свого віку, а ймовірне виникнення загрози життю та/або здоров`ю людей є реальним, з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей та ненаданням достатніх доказів щодо усунення виявлених порушень, зазначених в акті перевірки, суд першої інстанції на момент розгляду справи дійшов вірного висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими.

Разом з цим, відповідач звертаючись до суду з апеляційною скаргою, тобто після прийняття рішення судом першої інстанції, зокрема зазначає, що відповідно до акту за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 205 від 12.08.2020, складеним посадовою особою Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області, відносно відповідача, за результатами перевірки встановлено відсутність порушень вимог законодавства.

Як слідує з матеріалами справи, відповідачем усунуто усі виявлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що підтверджується актом складеним за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 205 від 12.08.2020 (а.с. 67-81).

Таким чином, відповідачем усунуто усі виявлені порушення, зафіксовані в акті перевірки № 24 від 28.01.2020.

Апеляційний суд наголошує, що захід реагування у вигляді зупинення експлуатації об`єкта до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, чого в даному випадку позивачем не доведено.

Крім цього, відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 19.09.2019 по справі № 826/19328/16 та від 19.11.2019 по справі № 580/31/19, необхідним є усунення всіх виявлених порушень, які фіксуються у відповідному акті за результатами перевірки, а підставами для застосування заходів реагування, як крайнього тимчасового заходу впливу на порушника, повинні бути факти не усунення саме тих порушень, які окремо чи у своїй сукупності створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність необхідності застосування до відповідача заявлених позивачем заходів реагування, оскільки підстави для їх застосування усунуті, що свідчить про необгрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення,

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вільховецького дошкільного навчального закладу ясла садок Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі № 260/1535/20 - скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 27 жовтня 2020 року