Справа № 263/7554/20
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/7554/20
Провадження № 2-а/263/214/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Ничипорук А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Прач Віктора Володимировича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що інспектором взводу №1 роти №2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Прач В. В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №737358 від 11.06.2020 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень. У вищевказаній постанові було зазначено, що він 11.06.2020 р. о 15:10 у м. Запоріжжя, Комунарський р-н, вул. Космиша, 140, керуючи ТЗ на перехресті з круговим рухом, не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, знаходячись на другорядній дорозі, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України (ПДР України), та скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки інкримінованого йому адміністративного правопорушення він не скоював, вимог ПДР не порушував.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що, дійсно, 11.06.2020 р. приблизно о 15-00 год., керуючи транспортним засобом марки AUDI А6, державний номер НОМЕР_1 , у Комунарському районі м. Запоріжжя по вул. Косміша, 140, був зупинений екіпажем управління патрульної поліції в Запорізькій області, а саме: інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій обл. ДПП лейтенантом поліції Прач В. В. Причиною зупинки, як пояснив ОСОБА_3 , було порушення п.16.11 ПДР України. При складанні постанови позивач пояснив співробітнику поліції, що проїжджав перехрестя близько 20 хвилин назад, фактів не надання переваги в русі на той момент засобам, які рухались по головній дорозі, не було. Та, можливо, його транспортний засіб сплутали з іншим. Після чого, ігноруючи його пояснення, за відсутності жодних доказів на підтвердження скоєного з його боку адміністративного правопорушення, відповідачем була винесена вищевказана оскаржувана постанова. Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, що не відображає дійсним обставинам справи, складеною за відсутністю належних доказів та без дотримання вимог чинного законодавства, вимог КУпАП, без з`ясування всіх обставин справи та без дотримання належної процедури.

З огляду на вищевикладене, просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

22.06.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

03.07.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області було відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги адміністративного позову підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач Прач В.В. а також представник Управління патрульної поліції в Запорізькій області у судові засідання жодного разу не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №737358 від 11.06.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 11.06.2020 р. о 15:10 у м. Запоріжжя, Комунарський р-н, вул. Космиша, 140, керуючи ТЗ на перехресті з круговим рухом, не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, знаходячись на другорядній дорозі, чим порушив п.16.11 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Даною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 гривень.

Пунктом 16.11 Правил дорожнього руху України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно зі ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Згідно з ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Будь-яких доказів на спростування адміністративного позову відповідачем не надано.

Європейський суд з прав людини у п. 36 рішення в справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 1 липня 2003 року № 37801/97, зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищезазначене, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій, відповідно до ст.77 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 73-78, 139, 241-246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9,38, 122, 245, 251, 283, 284 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Прач Віктора Володимировича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №737358 від 11.06.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень - скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: інспектор взводу №1 роти №2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Прач Віктор Володимирович, адреса: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, Запорізька область;

Відповідач: Управління патрульної поліції в Запорізькій області, адреса: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, Запорізька область.

Суддя Л.Г. Шатілова