Справа № 480/4676/20
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року Справа № 480/4676/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/4676/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, в якій просить скасувати:

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області № 9-1811 від 22.06.2020 р. на суму 100,32 грн;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області № 9-1811 від 22.06.2020 р. на суму 0,75 грн;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області № 9-1811 від 22.06.2020 р. на суму 51031,68 грн;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області № 9-1811 від 22.06.2020 р. на суму 34,34 грн;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області № 9-1811 від 22.06.2020 р. на суму 73,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.06.2020 ГУ ДПС у Сумській області прийнято податкові повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб, а саме: № 9-1811 на суму 100,32 грн.; № 9-1811 на суму 0,75 грн.; № 9-1811 на суму 51031,68 грн.; № 9-1811 на суму 34,34 грн.; № 9-1811 на суму 73,01 грн., які отримані позивачем 16.07.2020 р.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 р. по справі №480/2777/19 залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020 р. задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області та скасовано наступні податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області: №50821-5113-1811 від 11.06.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб на суму 100,32 грн.; №50823-5113-1811 від 11.06.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб на суму 0,75 грн.; №7-1811 від 11.06.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб на суму 51031,68 грн.; №50822-5113-1811 від 11.06.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб на суму 34,34 грн.; №7-1811 від 11.06.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб на суму 73,01 грн.

Таким чином, ГУ ДПС у Сумській області було фактично повторно винесено податкові повідомлення-рішення, які вже скасовані рішенням Сумського окружного адміністративного суду.

Крім того, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 р. по справі №480/2777/19 встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та має статус платника єдиного податку 3-ї групи, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів.

Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийнято всупереч чинного законодавства, а тому просить їх скасувати.

Ухвалою суду від 13.08.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 року по справі №480/2777/19 скасовано податкові повідомлення - рішення за 2019 рік щодо нарахування позивачу сум земельного податку у сумі 51167,09 грн.

На підставі внесеного рішення та з урахуванням п.5.ст.286 ПК України контролюючим органом здійснено перерахування щодо нарахування сум земельного податку та в програмі АІС "Податковий блок" припинено реєстрацію земельних ділянок у зв`язку з використання їх у своїй підприємницькій діяльності

В програмі АІС "Податковий блок", функція "Ведення ІКП" у 2020 році відсутні сформовані податкові повідомлення-рішення по гр. ОСОБА_1 , а податкові повідомлення - рішення по платі за землю від 22.06.2020 року вважаються відкликаними.

Відповідно до баз даних заборгованість станом на сьогодні відсутня, а тому ГУ ДПС у Сумській області вважає, що пред`явлений позов про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.06.2020 № 9-1811, 9-1811, 9-1811, 9-1811, 9-1811 є безпідставним та необгрунтованим та просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 41-43).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 22.06.2020 ГУ ДПС у Сумській області прийнято податкові повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб, а саме: № 9-1811 на суму 100,32 грн. (а.с. 15); № 9-1811 на суму 0,75 грн. (а.с. 16); № 9-1811 на суму 51031,68 грн. (а.с. 17); № 9-1811 на суму 34,34 грн. (а.с. 18); № 9-1811 на суму 73,01 грн. (а.с. 19).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 р. по справі №480/2777/19 залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020 р. задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області та скасовано наступні податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області: №50821-5113-1811 від 11.06.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб на суму 100,32 грн.; №50823-5113-1811 від 11.06.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб на суму 0,75 грн.; №7-1811 від 11.06.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб на суму 51031,68 грн.; №50822-5113-1811 від 11.06.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб на суму 34,34 грн.; №7-1811 від 11.06.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб на суму 73,01 грн.

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, сторонами по справі не заперечується, що обставини які є предметом розгляду по справі є ідентичними що були предметом розгляду по справі №480/2777/19.

Відповідно до підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу);

землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

За змістом пункту 287.7 статті 287 ПК України у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Згідно з пунктом 287.8 ст. 287 ПК України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

У частинах першій та другій статті 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом статей 125 і 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України. За статтею 378 цього Кодексу право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Таким чином, в розумінні зазначених норм обов`язок зі сплати земельного податку для фізичної особи - власника чи користувача земельної ділянки залишається незмінним незалежно від реалізації цією особою певних наданих їй правоможностей, як-от набуття нею статусу суб`єкта господарювання, діяльність якого пов`язана з використанням земельної ділянки або без такого.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 291.2 статті 291 ПК України визначено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 269.2 статті 269 ПК України передбачено, що особливості справляння податку суб`єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 4 пункту 297.1 статті 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів, зокрема, податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.

Таким чином, виходячи з вищевикладених норм Закону, спрощена система оподаткування не звільняє суб`єкта господарювання від виконання податкових зобов`язань зі сплати податків, встановлених у пункті 297.1 частини 297 ПК України, а запроваджує інші умови, порядок та механізм їх сплати, а також встановлює можливість відновлення їх сплати на загальних підставах у разі недотримання умов оподаткування за спрощеною системою.

Умовою несплати земельного податку за зазначеною системою оподаткування є те, що суб`єкт господарювання, який є власником чи користувачем земельної ділянки, використовує цю землю для проведення господарської діяльності. Можливість звільнення від сплати цього податку за інших умов, наприклад, коли окремо надається в найм будівля, її частина чи нежиле приміщення без земельної ділянки, на якій розміщена перелічена нерухомість, не встановлена.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є власником земельних ділянок:

- 592038400:07:001:01117 у с. Буймерівка площею 0,1797 га;

- :07:001:0116 у с. Буймерівка площею 0,4475 га;

- :07:001:0100 у с. Буймерівка площею 9,08 га .

Крім цього, відповідно до листа Кардашівської сільської ради Охтирського району від 27.03.2017 №02-12/121 згідно земельно-кадастрової книги за громадянкою ОСОБА_1 на території сільської ради в с. Буймерівка та в с. Михайлинкове значаться присадибні земельні ділянки загальною площею 1,34 га, в тому числі: площею 0,39 га під будівлями, площею 0,93 га - рілля, площею, 0,02 - багаторічні насадження .

При цьому, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань та витягу з Реєстру платників єдиного податку, позивач є фізичною особою-підприємцем, платником єдиного податку 3 групи та використовує вищевказані земельні ділянки у своїй господарській діяльності .

Відповідно до положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 291.2 статті 291, підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 ПК України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Підпункт 4 пункту 297.1 статті 297 ПК України передбачає, що платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку 1-3 груп для провадження господарської діяльності та платниками єдиного податку 4 групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.

Таким чином, наявність двох умов надання пільги, а саме: використання позивачем власного нежилого приміщення у своїй господарській діяльності та наявність у нього статусу платника єдиного податку 3 групи, обумовлює звільнення його від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності на майно (в частині земельного податку), що вказує на протиправність податкового повідомлення-рішення.

Наведені висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.06.2018 у справі №826/14081/16.

Судом встановлено, що відповідач у письмових поясненнях від 16.09.2020 обґрунтовує, що в програмі АІС «Податковий блок» відсутні сформовані податкові повідомлення - рішення від 22.06.2020 року у зв`язку з їх відкликанням.

12.10.2020 року судом витребувано рішення податкового органу або інші докази щодо відкликання оскаржуваних рішень.

Проте, 28.10.2020 року відповідачем по справі надано відповідь, згідно змісту якого податковим органом не зазначено конкретного рішення або іншого доказу відкликання оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області 840,80 грн. судового збору, сплаченого згідно з квитанцією від 27.07.2020 р. №0.0..1 (а.с.6).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області від 22.06.2020 р.: № 9-1811, № 9-1811, №9-1811, № 9-1811, № 9-1811.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м.Суми, вул. Іллінська, 13, ) судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук