Справа № 420/376/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/376/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» до Одеської митниці Держмитслужби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеської митниці ДФС, про скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Стефанов С.О.) 18 серпня 2020 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» до Одеської митниці Держмитслужби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеської митниці ДФС, в якому позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості №UA500060/2019/000149/1 від 26.09.2019 року та картки відмови №UA500060/2019/00625;

- рішення про коригування митної вартості №UA500060/2019/000156/1 від 30.09.2019 року та картки відмови №UA500060/2019/00631;

- рішення про коригування митної вартості №UA500060/2019/000087/1 від 20.07.2019 року та картки відмови №UA500060/2019/00446;

- рішення про коригування митної вартості №UA500060/2019/000133/2 від 13.09.2019 року та картки відмови №UA500060/2019/00590;

- рішення про коригування митної вартості №UA500060/2019/000131/2 від 13.09.2019 року та картки відмови №UA500060/2019/00589;

- стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» компенсацію витрат на правову допомогу, відповідно до Договору про надання правової допомоги №23-1 від 01 лютого 2020 року у розмірі 10 000,00 грн.;

- вирішити питання стосовно розподілу судових витрат.

Адміністративний позов з урахуванням уточнень обґрунтовано наступним.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» зазначило, що ним було подано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту відповідачу. Проте, незважаючи на надання митному органу для митного оформлення імпортованого товару усіх документів, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, наступного детального обґрунтування позивачем митної вартості товару, за відсутності у поданих позивачем документах недостовірних числових даних, які б не підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту (згідно з вимогами ч.4 ст.68 Митного кодексу України) митним органом прийняті картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивачем наголошувалося, що твердження Одеської митниці ДФС про наявність розбіжностей та відсутність відомостей суперечить наданим позивачем повідомленням, поясненням та раніше наданим документам та не є підставою для коригування митної вартості товару.

Позивач не погоджується із зазначеними у рішеннях доводами митного органу та стверджує, що подані ним документи містять достатньо відомостей, що визначають та підтверджують митну вартість товару.

Відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Відповідач не погоджується з позовними вимогами ТОВ «АВТОБУС 365», вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідач зазначає, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VІ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

На підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VІ, п.2.3. Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599, Одеською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: переклад копії митної декларації країни відправлення; виписку з бухгалтерської документації; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Проте, 20.07.2019 року електронним повідомленням декларантом СПД ОСОБА_1 було надіслане повідомлення, в якому вказано, що додаткові документи надати не мають можливості та прохання здійснити митне оформлення на підставі наданих документів.

Відповідач звертає увагу на те, що вказані вище розбіжності усунені не були, а декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України.

Таким чином, відповідач вважає, що Одеська митниця ДФС під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішень про коригування митної вартості товарів діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365».

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду (суддя Радчук А.А.) від 22 січня 2020 року адміністративний позов ТОВ «АВТОБУС 365» залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог ст.ст.160, 161 КАС України. Надано позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим ухвалою Одеського окружного адміністративного суду (суддя Радчук А.А.) від 27 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 10 лютого 2020 року.

14 лютого 2020 року від позивача надійшла уточнена позовна заява (вхід. №6694/20).

19 лютого 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №7520/20).

04 березня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив (вхід. №10039/20).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду (суддя Радчук А.А.) від 13 квітня 2020 року зупинено провадження по справі №420/376/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» до Одеської митниці Державної митної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

28 липня 2020 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (вхід. №29325/20).

05 серпня 2020 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом поновлено провадження по справі та продовжено розгляд справи зі стадії на якій воно було зупинено.

18 серпня 2020 року від судді Радчука А.А. надійшла заява про самовідвід, в якій зазначено, що його дружині - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належать у рівній частці (по 50% кожній) житловий будинок та земельна ділянка, розташовані у м. Вилкове, Кілійського району, Одеської області. В обґрунтування підстав для самовідводу суддею Радчуком А.А. у заяві зазначено, що з огляду на вищезазначені обставини рішення у даній справі, прийняте цим складом суду, може викликати сумніви у безсторонності, об`єктивності або неупередженості судді.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду (суддя Радчук А.А.) від 18 серпня 2020 року:

- заяву судді Одеського окружного адміністративного суду Радчука А.А. про самовідвід - задоволено;

- відведено суддю Одеського окружного адміністративного суду Радчука А.А. від участі у розгляді адміністративної справи №420/376/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» до Одеської митниці Держмитслужби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеської митниці ДФС, про скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови;

- адміністративну справу №420/376/20 передано до відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення іншого складу суду у справі в порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 серпня 2020 року адміністративну справу №420/376/20 передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду - Стефанову С.О.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду. Розпочато розгляд справи спочатку. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 09 вересня 2020 року.

29 вересня 202 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача (вхід. №39724/20).

06 жовтня 2020 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача (вхід. №41082/20).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» до Одеської митниці Держмитслужби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеської митниці ДФС, про скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови та вирішено перейти до судового розгляду справи по суті в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача та позиція відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» є юридичною особою (), видами діяльності якої є: 77.39 - надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у. (основний); 45.11 - торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.19 - торгівля іншими автотранспортними засобами; 45.20 - технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів); 49.31 - пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення; 49.39 - інший пасажирський наземний транспорт (т.1 а.с.42-44).

22 травня 2019 року між компанією Bus Trade Center Stockholm AB (далі - «Продавець») та товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» (далі - ТОВ «АВТОБУС 365», «Позивач», «Покупець») був укладений контракт №7487/27-SE (далі - «Контракт») (т.1 а.с.18-22).

Відповідно до п. 1.1 Контракту, Продавець зобов`язався передати у власність Покупця 5 (п`ять) пасажирських автобусів, які були у використанні, найменування яких зазначено у інвойсах (далі - «Товар»), а Покупець зобов`язався прийняти Товар і оплатити його в порядку та на умовах Контракту.

Так, Контрактом передбачено наступні характеристики Товару:

- Автобус марки MAN A 21LIONSCITY, 2005 року виготовлення, номер кузова (VIN) - НОМЕР_1 ;

- Автобус марки MAN A 21LIONSCITY, 2005 року виготовлення, номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 ;

- Автобус марки MAN A 21LIONSCITY, 2005 року виготовлення, номер кузова (VIN) - НОМЕР_11 ;

- Автобус марки MAN A 21LIONSCITY, 2005 року виготовлення, номер кузова (VIN) - НОМЕР_10 ;

- Автобус марки MAN A 21LIONSCITY, 2005 року виготовлення, номер кузова (VIN) - НОМЕР_5 .

Відповідно до пункту 2.1. Контракту, ціна на Товар встановлена сторонами у євро. Згідно пункту 2.2. загальна сума Контракту складає 16 000,00 (шістнадцять тисяч) євро.

25 вересня 2019 року декларантом позивача була подана електронна митна декларація №UA500060/2019/029886 з метою митного оформлення імпортованого товару за Контрактом (т.1 а.с.139).

В графі 31 Митної декларації вказаний опис товару: Автобус, що був у використанні - 1 шт. Марки MAN, модель MAN A 21LIONSCITY, календарний рік виготовлення - 21.07.2005, модельний рік - 2005, номер кузова (VIN) - НОМЕР_1 . Номер двигуна - немає даних, номер шасі - немає даних. З двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, бензиновий, адаптований для роботи на газі CNG (газ метан), робочий об`єм циліндрів двигуна - 12816 куб. см. Потужність двигуна - 228 кВт. Фактичний пробіг - 1174452 км. Колір - зелений. Колісна формула 4x2. Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 31, стоячих місць - 54. Призначений для перевезення людей на дорогах загального користування. Маса в спорядженому стані: 12300 кг. Відповідає екологічним нормам рівня «ЄВРО-5». Цивільного призначення. Не має в своєму складі передавачі та приймачі. Торгівельна марка - MAN. Виробник: MAN NUTZFAHRZEUGE AKTIENGESELLSCHAFT. Країна виробництва DE. Див. "електронний інвойс". В графі 33 «Код товару» декларантом визначений код товару 87029019, який передбачає застосування ввізного мита за ставкою - 5% від митної вартості товару.

В графі 42 Митної декларації визначена ціна імпортованого ТОВ «АВТОБУС 365» Товару у розмірі 3 200,00 євро.

Разом з Митною декларацію ТОВ «АВТОБУС 365», на виконання вимог статті 335 та 53 Митного кодексу України, було подано наступні копії документів:

1) рахунок-фактура (proforma) №2006 від 23.05.2019 року;

2) інвойс №2465 від 17.06.2019 року (НОМЕР_1);

3) сертифікат про походження товару форми EUR. 1 №А2349050 від 20.08.2019 року;

4) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 -S-0-218/19-00586 від 06.08.2019 року;

5) комерційну пропозицію постачальника Bus Trade Center Stockholm AB від 25.04.2019 року;

6) платіжне доручення №22 від 31.05.2019 року;

7) звіт №1/7 від 15.08.2019 року про визначення ринкової вартості КТЗ MAN А 21L10NSCITY, (VIN) - НОМЕР_1 , 2005 року випуску, ФОП ОСОБА_4 ;

8) контракт №7487/27-SE від 22 травня 2019 року, укладений ТОВ «АВТОБУС 365» з постачальником Bus Trade Center Stockholm AB;

9) договір про надання послуг митного брокеру №0404 від 23.05.2019 року;

10) акт надання послуг №1544 від 23.09.2019 року;

11) лист ТОВ «АВТОБУС 365» вих. №185 від 19.08.2019 року;

12) фото винкода;

13) повідомлення ТОВ «АВТОБУС 365» вих. №245/1 від 26.09.2019 року;

14) митну декларацію країни відправлення № 19SEE9179N522F6D73 від 25.06.2019 року.

26 вересня 2019 року Одеською митницею ДФС було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000149/1 за митною декларацією №UA500060/2019/029886 (т.1 а.с.136-137).

Згідно з графою 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000149/1 подані декларантом (ФОП ОСОБА_1 ) документи містять наступні «розбіжності»:

- у п. 4 зовнішньоекономічного контракту від 22.05.2019 року №7487/27-SE передбачено 100% передплату за товар до 01.07.19. До митного оформлення подане платіжне доручення № 22 від 31.05.2019 року на суму 6400 євро:

- в експортній МД 19SEE9179N522F6D73 вартість товару відрізняється від заявленої митної вартості товару (вартість перерахована згідно курсу шведської крони до євро);

- наданий експертом звіт про визначення ринкової вартості №1/7 від 15.08.2019 року не містить всіх необхідних визначальних характеристик для розрахунку вартості ТЗ (пробіг).

В подальшому позивачем подано до Одеської митниці ДФС повідомленням за вих. №245/1 від 26.09.2019 року, в якому надано обґрунтовані пояснення стосовно відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за товар, яка підтверджує митну вартість товару (т.1 а.с.134-135).

За результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, Одеською митницею ДФС прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобі комерційного призначення №UA500060/2019/00625 (т.1 а.с.138).

28 вересня 2019 року декларантом позивача була подана електронна митна декларація №UA500060/2019/030308 з метою митного оформлення імпортованого товару за Контрактом (т.1 а.с.154-155).

В графі 31 Митної декларації вказаний опис товару: Автобус, що був у використанні - 1 шт. Марки MAN, модель MAN А 21 LIONSCITY, календарний рік виготовлення - 19.07.2005, модельний рік - 2005, номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 . Номер двигуна - немає даних, номер шасі - немає даних. З двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, бензиновий, адаптований для роботи на газі CNG (газ метан), робочий об`єм циліндрів двигуна - 12816 куб.см. Потужність двигуна - 228 кВт. Фактичний пробіг - 1090956 км. Колір - зелений. Колісна формула 4x2. Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 31, стоячих місць - 56. Призначений для перевезення людей на дорогах загального користування. Маса в спорядженому стані: 12300 кг. Відповідає екологічним нормам рівня "ЄВРО-5". Цивільного призначення. Не має в своєму складі передавачі та приймачі. Торгівельна марка - MAN. Виробник: MAN NUTZFAHRZEUGE AKTIENGESELLSCHAFT. Країна виробництва DE. Див. "електронний інвойс". В графі 33 «Код товару» декларантом визначений код товару 87029019, який передбачає застосування ввізного мита за ставкою - 5% від митної вартості товару.

В графі 42 Митної декларації визначена ціна імпортованого ТОВ «АВТОБУС 365» Товару у розмірі 3 200,00 євро.

Разом з Митною декларацію ТОВ «АВТОБУС 365», на виконання вимог статті 335 та 53 Митного кодексу України, було подано наступні копії документів:

1) рахунок-фактура (proforma) №2006 від 23.05.2019 року;

2) інвойс №2465 від 17.06.2019 року (НОМЕР_2);

3) сертифікат про походження товару форми EUR.1 № А2349037 від 20.08.2019 року;

4) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 -S-0-234/19-00516 від 22.08.2019 року;

5) комерційну пропозицію постачальника Bus Trade Center Stockholm AB від 25.04.2019 року;

6) платіжне доручення №27 від 02.08.2019 року;

7) платіжне доручення №27 від 21.08.2019 року;

8) звіт № 6/2 від 28.09.2019 року про визначення ринкової вартості КТЗ MAN А21LIONSC1TY, (VIN) - НОМЕР_2 , 2005 року випуску, ФОП ОСОБА_4 ;

9) контракт №7487/27-SE від 22 травня 2019 року, укладений ТОВ «АВТОБУС 365» з постачальником Bus Trade Center Stockholm AB;

10) договір про надання послуг митного брокеру № 0404 від 23.05.2019 року;

11) акт надання послуг №1565 від 25.09.2019 року;

12) акт приймання-передачі від 01.09.2019 року;

13) повідомлення ТОВ «АВТОБУС 365» вих. № 192/1 від 05.09.2019 року;

14) митну декларацію країни відправлення № 19SEE917ZEI1EL443N3 від 25.06.2019 року.

30 вересня 2019 року Одеською митницею ДФС було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000156/1 за митною декларацією №UA500060/2019/030308 (т.1 а.с.151-152).

Згідно з графою 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000156/1 подані декларантом (ФОП ОСОБА_1 ) документи містять наступні «розбіжності»:

- у п. 4 зовнішньоекономічного контракту від 22.05.2019 року №7487/27-SE передбачено 100% передплату за товар до 01.07.19. До митного оформлення подане платіжне доручення № 22 від 31.05.2019 року на суму 6400 євро;

- в експортній МД 19SEE917ZH1EL443N3 вартість товару відрізняється від заявленої митної вартості товару (вартість перерахована згідно курсу шведської крони до євро);

- наданий експертом звіт про визначення ринкової вартості №6/2 від 28.09.2019 року не містить всіх необхідних визначальних характеристик для розрахунку вартості ТЗ (пробіг).

В подальшому позивачем подано до Одеської митниці ДФС повідомленням за вих. №265/1 від 30.09.2019 року, яким надано обґрунтовані пояснення стосовно відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за Товар, яка підтверджує митну вартість Товару (т.1 а.с.149-150).

За результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, Одеською митницею ДФС прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобі комерційного призначення №UA500060/2019/00631 (т.1 а.с.153).

19 липня 2019 року декларантом позивача була подана електронна митна декларація №UA500060/2019/022037 з метою митного оформлення імпортованого товару за Контрактом (т.1 а.с.39).

В графі 31 Митної декларації вказаний опис товару: Автобус, що був у використанні - 1 шт. Марки MAN, модель MAN A 21LIONSCITY, календарний рік виготовлення - 01.06.2005, модельний рік - 2005, номер кузова (VIN) - НОМЕР_8 . Номер двигуна - немає даних, номер шасі - немає даних. З двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, бензиновий, адаптований для роботи на газі CNG (газ метан), робочий об`єм циліндрів двигуна - 12816 куб.см. Потужність двигуна - 228 кВт. Фактичний пробіг - 1087321 км. Колір - зелений. Колісна формула 4x2. Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія -31, стоячих місць - 54. Призначений для перевезення людей на дорогах загального користування. Маса в спорядженому стані: 12300 кг. Відповідає екологічним нормам рівня "ЄВРО-5". Цивільного призначення. Не має в своєму складі передавачі та приймачі. Торгівельна марка - MAN. Виробник: MAN NUTZFAHRZEUGE AKTIENGESELLSCHAFT. Країна виробництва DE. Див. "електронний інвойс". В графі 33 «Код товару» декларантом визначений код товару 87029019, який передбачає застосування ввізного мита за ставкою - 5% від митної вартості товару.

В графі 42 Митної декларації визначена ціна імпортованого ТОВ «АВТОБУС 365» Товару у розмірі 3 200,00 євро.

Разом з Митною декларацію ТОВ «АВТОБУС 365», на виконання вимог статті 335 та 53 Митного кодексу України, було подано наступні документи:

1) рахунок-фактура (proforma) № 2006 від 23.05.2019 року;

2) інвойс № 2465 від 17.06.2019 року;

3) сертифікат про походження товару форми EUR.1 № А2177073 від 02.07.2019 року;

4) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_9 від 27.06.2019 року;

5) комерційну пропозицію постачальника Bus Trade Center Stockholm AB від 25.04.2019 року;

6) платіжне доручення № 22 від 31.05.2019 року;

7) звіт № 1/81 від 18.07.2019 року про визначення ринкової вартості КТЗ MAN А 21 LIONSCITY, (VIN) - НОМЕР_8 , 2005 р.в., ФОП ОСОБА_4 ;

8) контракт № 7487/27-SE від 22 травня 2019 року, укладений ТОВ «АВТОБУС 365» з постачальником Bus Trade Center Stockholm AB;

9) договір про надання послуг митного брокеру № 0404 від 23.05.2019 року;

10) лист ТОВ «АВТОБУС 365» вих. № 152 від 09.07.2019 року;

11) повідомлення ТОВ «АВТОБУС 365» вих. № 148 від 20.07.2019 року;

12) лист ТОВ «ТЕХНОФОРУМ» вих. № l/07-б від 08.07.2019 року;

13) копія митної експортної декларації країни відправлення № 19SEE918G20MMU878 від 25.06.2019 року.

20 липня 2019 року Одеською митницею ДФС було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000087/1 за митною декларацією UA500060/2019/022037 (т.1 а.с.29-30).

Згідно з графою 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000087/1 подані декларантом (ФОП ОСОБА_1 ) документи містять наступні «розбіжності»:

- у п.4 зовнішньоекономічного контракту від 22.05.2019 року № 7487/27-SE передбачено 100% передплату за товар до 01.07.19. До митного оформлення подане платіжне доручення № 22 від 31.05.2019 на суму 6400 євро;

- в експортній МД 19SEE918G20MMU878 вартість товару відрізняється від заявленої митної вартості товару (вартість перерахована згідно курсу шведської крони до євро).

- своїм листом ТОВ «АВТОБУС 365» №152 повідомляє про повну передплату за партію 20 шт. автобусів, але сума наданих передплат не відповідає вартості товару.

В подальшому позивачем подано до Одеської митниці ДФС повідомленням за вих. №148 від 20.07.2019 року, яким надано обґрунтовані пояснення стосовно відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за Товар, яка підтверджує митну вартість Товару (т.1 а.с.27-28).

За результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, Одеською митницею ДФС прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобі комерційного призначення №UA500060/2019/00446 (т.1 а.с.31-32).

12 вересня 2019 року декларантом позивача була подана електронна митна декларація №UA500060/2019/028252 з метою митного оформлення імпортованого товару за Контрактом (т.1 а.с.170-171).

В графі 31 Митної декларації вказаний опис товару: Автобус, що був у використанні - 1 шт. Марки MAN, модель MAN A 21LIONSCITY, календарний рік виготовлення - 01.06.2005, модельний рік - 2005, номер кузова (VIN) - НОМЕР_10 . Номер двигуна - немає даних, номер шасі - немає даних. З двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, бензиновий, адаптований для роботи на газі CNG (газ метан), робочий об`єм циліндрів двигуна - 12816 куб.см. Потужність двигуна - 228 кВт. Фактичний пробіг - 1069495 км. Колір - зелений. Колісна формула 4x2. Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 31, стоячих місць - 56. Призначений для перевезення людей на дорогах загального користування. Маса в спорядженому стані: 12300 кг. Відповідає екологічним нормам рівня "ЄВРО-5". Цивільного призначення. Не має в своєму складі передавачі та приймачі. Торгівельна марка - MAN. Виробник: MAN NUTZFAHRZEUGE AKTIENGESELLSCHAFT. Країна виробництва DE. Див. "електронний інвойс". В графі 33 «Код товару» декларантом визначений код товару 87029019, який передбачає застосування ввізного мита за ставкою - 5% від митної вартості товару.

В графі 42 Митної декларації визначена ціна імпортованого ТОВ «АВТОБУС 365» Товару у розмірі 3 200,00 євро.

Разом з Митною декларацію ТОВ «АВТОБУС 365», на виконання вимог статті 335 та 53 Митного кодексу України, було подано наступні копії документів:

1) рахунок-фактура (proforma) № 2006 від 23.05.2019 року;

2) інвойс № 2465 від 17.06.2019 року (НОМЕР_10);

3) сертифікат про походження товару форми EUR.1 № А2349052 від 20.08.2019 року;

4) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 -S-0-218/19-00812 від 06.08.2019 року;

5) комерційну пропозицію постачальника Bus Trade Center Stockholm AB від 25.04.2019 року;

6) платіжне доручення № 22 від 31.05.2019 року;

7) платіжне доручення № 27 від 02.08.2019 року;

8) платіжне доручення № 27 від 21.08.2019 року;

9) звіт № 1/8 від 15.08.2019 року про визначення ринкової вартості КТЗ MAN А 21 LIONSCITY, (VIN) - НОМЕР_10 , 2005р.в., ФОП ОСОБА_4 ;

10) контракт № 7487/27-SE від 22 травня 2019 року, укладений ТОВ «АВТОБУС 365» з постачальником Bus Trade Center Stockholm AB;

11) договір про надання послуг митного брокеру № 0404 від 23.05.2019 року;

12) митну декларацію країни відправлення № 19SEE918AN2E9R8FG2 від 25.06.2019 року.

13 вересня 2019 року Одеською митницею ДФС було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000133/2 за митною декларацією №UA500060/2019/028252 (т.1 а.с.167-168).

Згідно з графою 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000133/2 подані декларантом (ФОП ОСОБА_1 ) документи містять наступні «розбіжності»:

- у п. 4 зовнішньоекономічного контракту від 22.05.2019 року №7487/27-SE передбачено 100% передплату за товар до 01.07.19. До митного оформлення подане платіжне доручення № 22 від 31.05.2019 року на суму 6400 євро;

- в експортній МД 19SEE918AN2E9R8FG2 вартість товару відрізняється від заявленої митної вартості товару (вартість перерахована згідно курсу шведської крони до євро);

- наданий експертом звіт про визначення ринкової вартості №1/8 від 15.08.2019 року не містить всіх необхідних визначальних характеристик для розрахунку вартості ТЗ (пробіг).

В подальшому позивачем подано до Одеської митниці ДФС повідомленням за вих. №200 від 13.09.2019 року, яким надано обґрунтовані пояснення стосовно відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за Товар, яка підтверджує митну вартість Товару (т.1 а.с.165-166).

За результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, Одеською митницею ДФС прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобі комерційного призначення №UA500060/2019/00590 (т.1 а.с.169).

12 вересня 2019 року декларантом позивача була подана електронна митна декларація №UA500060/2019/028254 з метою митного оформлення імпортованого товару за Контрактом (т.1 а.с.186-187).

В графі 31 Митної декларації вказаний опис товару: Автобус, що був у використанні - 1 шт. Марки MAN, модель MAN A 21LIONSCITY, календарний рік виготовлення - 01.06.2005, модельний рік - 2005, номер кузова (VIN) - НОМЕР_5 . Номер двигуна - немає даних, номер шасі - немає даних. З двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, бензиновий, адаптований для роботи на газі CNG (газ метан), робочий об`єм циліндрів двигуна - 12816 куб.см. Потужність двигуна - 228 кВт. Фактичний пробіг - 992648 км. Колір - зелений. Колісна формула 4x2. Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія -31, стоячих місць - 56. Призначений для перевезення людей на дорогах загального користування. Маса в спорядженому стані: 12300 кг. Відповідає екологічним нормам рівня "ЄВРО-5". Цивільного призначення. Не має в своєму складі передавачі та приймачі. Торгівельна марка - MAN. Виробник: MAN NUTZFAHRZEUGE AKTIENGESELLSCHAFT. Країна виробництва DE. Див. "електронний інвойс". В графі 33 «Код товару» декларантом визначений код товару 87029019, який передбачає застосування ввізного мита за ставкою - 5% від митної вартості товару.

В графі 42 Митної декларації визначена ціна імпортованого ТОВ «АВТОБУС 365» Товару у розмірі 3 200,00 євро.

Разом з Митною декларацію ТОВ «АВТОБУС 365», на виконання вимог статті 335 та 53 Митного кодексу України, було подано наступні копії документів:

1) рахунок-фактура (proforma) № 2006 від 23.05.2019 року;

2) інвойс № 2465 від 17.06.2019 року (НОМЕР_5);

3) сертифікат про походження товару форми EUR.1 № А2349053 від 20.08.2019 року;

4) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 -S-0-218/19-00478 від 14.08.2019 року;

5) комерційну пропозицію постачальника Bus Trade Center Stockholm AB від 25.04.2019 року;

6) платіжне доручення № 22 від 31.05.2019 року;

7) платіжне доручення № 27 від 02.08.2019 року;

8) платіжне доручення № 27 від 21.08.2019 року;

9) звіт №1/1 від 12.08.2019 року про визначення ринкової вартості КТЗ MAN А 21LIONSCITY, (VIN) - НОМЕР_5 , 2005р.в„ ФОП ОСОБА_4 ;

10) контракт №7487/27-SE від 22 травня 2019 року, укладений ТОВ «АВТОБУС 365» з постачальником Bus Trade Center Stockholm AB;

11) договір про надання послуг митного брокеру № 0404 від 23.05.2019 року;

12) митну декларацію країни відправлення № 19SEE918F52E6EY344 від 25.06.2019 року.

13 вересня 2019 року Одеською митницею ДФС було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000131/2 за митною декларацією UA500060/2019/028254 (т.1 а.с.183-184).

Згідно з графою 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000131/2 подані декларантом (ФОП ОСОБА_1 ) документи містять наступні «розбіжності»:

- у п. 4 зовнішньоекономічного контракту від 22.05.2019 року № 7487/27-SE передбачено 100% передплату за товар до 01.07.19. До митного оформлення подане платіжне доручення № 22 від 31.05.2019 на суму 6400 євро;

- в експортній МД 19SEE918F52E6EY344 вартість товару відрізняється від заявленої митної вартості товару (вартість перерахована згідно курсу шведської крони до євро);

- наданий експертом звіт про визначення ринкової вартості № 1/1 від 12.08.2019 року не містить всіх необхідних визначальних характеристик для розрахунку вартості ТЗ (пробіг).

В подальшому позивачем подано до Одеської митниці ДФС повідомленням за вих. №201 від 13.09.2019 року, яким надано обґрунтовані пояснення стосовно відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за Товар, яка підтверджує митну вартість Товару (т.1 а.с.181-182).

За результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, Одеською митницею ДФС прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобі комерційного призначення №UA500060/2019/00589 (т.1 а.с.185).

Позивач, вважаючи, що рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення є необґрунтованими, такими, що прямо суперечать нормам та вимогам Митного кодексу України, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмов у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року №858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» Одеська митниця ДФС реорганізується шляхом приєднання до Одеської митниці Держмитслужби.

Згідно з наказом Державної фіскальної служби України від 25.11.2019 року № 30-рг «Про реорганізацію митниць ДФС» 27.11.2019 року розпочато процедуру реорганізації Одеської митниці ДФС шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у зв`язку із чим позов пред`явлено до Одеської митниці Держмитслужби (дата запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 06.11.2019 року; номер запису: 1 072181, яка є правонаступником Одеської митниці ДФС.

Правові відносини щодо порядку визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування регулюються, зокрема, але не виключно, Митним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено перелік документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення. До таких документів належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації, про що вказано в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року по справі № 826/18258/13-а.

Частиною 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до вимог п. п. 3.16, 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Згідно з вимогами пп. 4.5.10 п. 4.5 розділу 4 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №631 (надалі - Порядок №631), перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

Крім того, ч. 1 ст. 54 МК України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, ч. 6 ст. 54 МК України встановлено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Частиною 1 ст. 57 МК України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Частиною 4 ст. 58 МК України закріплено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення неповного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

При цьому, за приписами ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити зокрема, 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач придбав автобуси, що були у використанні, марки MAN A 21LIONSCITY, 2005 року виготовлення, номер кузова (VIN) - НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_11 , НОМЕР_10 , НОМЕР_5 за контрактом №7487/27-SE від 22.09.2019 року за ціною 16 000.00 євро, відповідно до умов якого оплата здійснюється до моменту поставки (100% попередня оплата) двома частинами 40% та 60% на підставі виставленого рахунку (інвойсу) в строк до 01.07.2019 року.

Судом встановлено, що 17.06.2019 року, компанією Bus Trade Center Stockholm AB виставлено рахунок-фактуру (invoice) №2465, в якому зазначена вартість автобусу марки MAN A 21LIONSCITY, 2005 року виготовлення з номером шасі (VIN) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_11 , НОМЕР_10 , НОМЕР_5 у розмірі 3200,00 євро кожний. При цьому, як вбачається зі змісту вказаного рахунку-фактури, для цього інвойсу діють умови та положення контракту №7487/27-SE від 22.09.2019 року.

Відповідно до умов контракту №7487/27-SE від 22.09.2019 року, поставка здійснюється на умовах DAT - Одеса.

На підтвердження здійсненої оплати, позивачем подано до органу доходів і зборів разом із митною декларацією платіжні доручення в іноземній валюті №22 від 31.05.2019 року, №27 від 02.08.2019 року та №27 від 21.08.2019 року, на перерахування 16 000,00 євро компанії Bus Trade Center Stockholm AB в якості оплати за бувший у використанні автобуси MAN A 21LIONSCITY, 2005 року виготовлення у відповідності до контракту №7487/27-SE від 22.09.2019 року та інвойсу №2465від 17.06.2019 року.

В експортних митних деклараціях від 25.06.2019 року 19SEE9179N522F6D73, 19SEE917ZH1EL443N3, 19SEE918G2OMMU878, 19SEE918AN2E9R8FG2, 19SEE918F52E6EY344 також зазначено, що вартість автобусу MAN A 21LIONSCITY, 2005 року виготовлення складає 3 200,00 євро кожний.

На підтвердження заявленої митної вартості автобусів MAN A 21LIONSCITY, 2005 року виготовлення у розмірі 3 200,00 євро кожний, до митних декларацій декларантом позивача надано такі документи: рахунок-фактура (proforma) № 2006 від 23.05.2019 року; інвойс №2465 від 17.06.2019 року; сертифікати про походження товару форми EUR.1; свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів; комерційну пропозицію постачальника Bus Trade Center Stockholm AB від 25.04.2019 року; платіжне доручення № 22 від 31.05.2019 року; платіжне доручення № 27 від 02.08.2019 року; платіжне доручення № 27 від 21.08.2019 року; звіти про визначення ринкової вартості КТЗ MAN A 21LIONSCITY, 2005 року виготовлення; контракт №7487/27-SE від 22 травня 2019 року, укладений ТОВ «АВТОБУС 365» з постачальником Bus Trade Center Stockholm AB; договір про надання послуг митного брокеру № 0404 від 23.05.2019 року; митні декларації країни відправлення.

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначено, що подані декларантом (ФОП ОСОБА_1 ) документи містять наступні розбіжності:

- у п. 4 зовнішньоекономічного контракту від 22.05.2019 року № 7487/27-SE передбачено 100% передплату за товар до 01.07.19. До митного оформлення подане платіжне доручення № 22 від 31.05.2019 на суму 6400 євро:

- в експортних МД 19SEE9179N522F6D73, 19SEE917ZH1EL443N3, 19SEE918G2OMMU878, 19SEE918AN2E9R8FG2, 19SEE918F52E6EY344 вартість товару відрізняється від заявленої митної вартості товару (вартість перерахована згідно курсу шведської крони до євро);

- надані експертом звіти про визначення ринкової вартості №1/7 від 15.08.2019 року, №6/2 від 28.09.2019 року, №1/8 від 15.08.2019 року, №1/1 від 12.08.2019 року не містять всіх необхідних визначальних характеристик для розрахунку вартості ТЗ (пробіг).

Також, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000087/1 зазначено, що своїм листом ТОВ «АВТОБУС 365» №152 повідомляє про повну передплату за партію 20 шт. автобусів, але сума наданих передплат не відповідає вартості товару.

Стосовно першої розбіжності, суд зазначає, що відповідно до контракту від 22.05.2019 року №7487/27-SE сторонами було визначено перелік транспортних засобів, у загальному розмірі: 5 (п`ять) транспортних засобів.

Загальна вартість за контрактом становить: 16000 євро, тобто вартість кожного ТЗ становить 3200 євро. Відповідно до п. 4.2 Контракту встановлено порядок оплати - 100% передплата (двома частинами 40% та 60% до моменту поставки), що підтверджує оплату загальної вартості контракту двома платіжними дорученнями.

Подане платіжне доручення №22 від 31.05.2019 року на суму 6400 євро (сума становить 40% від загальної вартості контракту), але оскільки за даним контрактом позивач отримав лише 1 (один) транспортний засіб - MAN А21 Lions City, то дана оплата 6400 євро є 100% оплатою за даний ТЗ і частковою оплатою за наступні ТЗ (6400,00 - 3200,00 = 3200,00).

Стосовно другої розбіжності суд зазначає, що в експортних МД від 25.06.2019 року 19SEE9179N522F6D73, 19SEE917ZH1EL443N3, 19SEE918G2OMMU878, 19SEE918AN2E9R8FG2, 19SEE918F52E6EY344 вартість товару не відрізняється від заявленої митної вартості товару, оскільки судом встановлено, що оформлення митними органами Швеції здійснюється у грошовій одиниці Швеції - шведської крони, і станом на момент оформлення ТЗ офіційний курс шведської крони до євро становив близько 1 євро = 10,6 шведської крони. Враховуючи даний розрахунок, зазначена митними органами Швеції сума у розмірі 34 000 шведських крон в експортній декларації відповідає 3200 євро.

Щодо третьої розбіжності суд звертає увагу, що на 2 арк. наданих звітів експерта про визначення ринкової вартості №1/7 від 15.08.2019 року, №6/2 від 28.09.2019 року, №1/81 від 18.07.2019 року, №1/8 від 15.08.2019 року, №1/1 від 12.08.2019 року міститься інформація стосовно пробігу транспортних засобів, а саме показники одометрів.

Стосовно розбіжності зазначеної в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000087/1, а саме те, що своїм листом №152 ТОВ «АВТОБУС 365» повідомляє про повну передплату за партію 20 шт. автобусів, але сума наданих передплат не відповідає вартості товару суд зазначає, що відповідно до наданого листа №152 від 09.07.2019 року позивачем зазначали про те, що за 20 транспортних засобів (перша партія автобусів) зроблено повну оплату, оскільки позивачем було укладено 12 контрактів на 9 транспортних засобів (по 4-5 автобусів у кожному контракті), але отримання транспортних засобів по вказаним контрактам було не «за порядковим номером контракту», а в «хаотичному» порядку.

Отже, суд дійшов висновку, що зазначені та подані позивачем документи разом із митними деклараціями не містять розбіжностей чи ознак підробки, а відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару.

За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товарів.

Таким чином, доводи відповідача про те, що документи, які подані позивачем разом із митними деклараціями, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо застосування резервного методу коригування митної вартості, суд зазначає наступне.

Як вже зазначено судом, відповідач визначив митну вартість автобусів позивача за шостим (резервним) методом (стаття 64 МК України). Обґрунтовуючи неможливість застосування кожного попереднього методу, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості та у відзиві на позовну заяву зазначено, що в органу доходів і зборів відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, а також інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів, тому відповідно до статей 59, 60, 62, 63 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів та методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості.

Проте, в обґрунтування вищезазначених доводів, представником відповідача не подано жодних доказів.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, відповідачем використанні данні митних декларацій від 05.06.2019 року №UА500060/2019/016501, №UА500060/2019/016502, №UА500060/2019/016503. Водночас, відповідачем до суду не надано вказаних декларацій.

За таких підстав, суд позбавлений можливості встановити відповідність транспортних засобів, ввезених позивачем, транспортним засобам, які зазначені у митних деклараціях від 05.06.2019 року №UА500060/2019/016501, №UА500060/2019/016502, №UА500060/2019/016503.

У зв`язку з цим, суд погоджується з доводами позивача, що при визначенні митної вартості товару із застосуванням резервного методу митний орган не зазначив конкретної інформації та джерел, які використовувалися при її визначенні, а саме: митна вартість автобусу якої марки бралася за основу, фактура вартість, країна експорту, час експорту в України, виробника, маршрут транспортування та інші комерційні умови поставки.

Відповідно до п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за № 883/21195, у графі 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості", зокрема, зазначено, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним резервним методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом визначено таку вартість товару, що є порушенням ст.55 Митного кодексу України.

Отже, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість визначеної відповідачем у рішеннях про коригування митної вартості №UA500060/2019/000149/1 від 26.09.2019 року, №UA500060/2019/000156/1 від 30.09.2019 року, №UA500060/2019/000087/1 від 20.07.2019 року, №UA500060/2019/000133/2 від 13.09.2019 року, №UA500060/2019/000131/2 від 13.09.2019 року у розмірі 4 521,00 євро у зв`язку із застосуванням даних митних декларацій від 05.06.2019 року №UА500060/2019/016501, №UА500060/2019/016502, №UА500060/2019/016503.

Суд також погоджується із доводами позивача, який, з посиланням на висновки Верховного Суду у постанові від 25.02.2019 року у справі 260/718/19, зазначив, що спрацювання системи управління ризиками АСАУР, є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС и відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Суд також зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.03.2019 року у справі 826/17973/14 та постанові від 16.04.2019 року у справі №815/2146/16.

Суд при вирішенні даної справи також враховує правовий висновок Верховного Суду, зазначений у постанові від 26.03.2019 року у справі 826/17973/14, в якій зазначено, що: «…однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості...».

Таким чином, дослідивши надані позивачем для митного оформлення документи, копії яких містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивач надав усі документи, необхідні для визначення митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами обставин надання неповних відомостей, а також існування розбіжностей, неточностей, які б впливали на рівень митної вартості товарів, ознак підробки цих документів або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Окрім того, оцінюючи зміст рішення про коригування митної вартості товарів, суд також враховує таке: відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації в повному обсязі не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.

Враховуючи викладене, оцінивши докази у справі, з огляду на зазначені вище норми законодавства та враховуючи обставини справи, суд вважає, що рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000149/1 від 26.09.2019 року, №UA500060/2019/000156/1 від 30.09.2019 року, №UA500060/2019/000087/1 від 20.07.2019 року, №UA500060/2019/000133/2 від 13.09.2019 року, №UA500060/2019/000131/2 від 13.09.2019 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд також зазначає, що оскаржувані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00625, №UA500060/2019/00631, №UA500060/2019/00446, №UA500060/2019/00590, №UA500060/2019/00589 прийняті відповідачем на підставі рішень Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000149/1 від 26.09.2019 року, №UA500060/2019/000156/1 від 30.09.2019 року, №UA500060/2019/000087/1 від 20.07.2019 року, №UA500060/2019/000133/2 від 13.09.2019 року, №UA500060/2019/000131/2 від 13.09.2019 року.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність та скасування рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000149/1 від 26.09.2019 року, №UA500060/2019/000156/1 від 30.09.2019 року, №UA500060/2019/000087/1 від 20.07.2019 року, №UA500060/2019/000133/2 від 13.09.2019 року, №UA500060/2019/000131/2 від 13.09.2019 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00625, №UA500060/2019/00631, №UA500060/2019/00446, №UA500060/2019/00590, №UA500060/2019/00589 також є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» до Одеської митниці Держмитслужби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеської митниці ДФС, про скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

В прохальній частині уточненої позовної заяви позивач також просить вирішити питання розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.

Так, у позовній заяві позивач зазначив, що між товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОБУ 365» та адвокатським об`єднанням «МІТРАКС ЮГ» укладено договір про надання правової допомоги №23-1 від 01.02.2020 року, відповідно до умов якого гонорар є фіксованим та складає 10 000,00 грн.

При цьому, згідно з умовами додаткової угоди від 26.03.2020 року до договору про надання правової допомоги №23-1 від 01.02.2020 року 06.05.2020, оплата послуг здійснюється у два етапи: 50% вартості послуг за відповідним замовленням сплачується протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення рахунку, а 50% вартості послуг - після набрання законної сили рішенням по справі, визначеній у замовленні.

16.10.2020 року представником позивача до суду надана заява про долучення доказів разом із копією акта приймання-передачі наданої правової допомоги від 09.10.2020 року (вхід. №ЕП/17394/20).

Від відповідача, станом на 28.10.2020 року, не надходило заперечень на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі №821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

Судом встановлено, що 01.02.2020 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «МІТРАКС ЮГ» укладено договір про надання правової допомоги №23-1 (далі - Договір №23-1) (т.2 а.с.40-43).

Згідно із п.2.1. Договору №23-1, виконавець приймає зобов`язання надавати замовнику в межах його замовлення/замовлень правову допомогу, вказану у п.2.1.1. Договору, а замовник зобов`язується здійснити оплату за надану правову допомогу на умовах та в строки, що передбачені цим Договором та додатками до нього.

Відповідно до умов п.4.1., 4.4. Договору №23-1, виконавець надає послуги замовнику відповідно до замовлення останнього. Відомості про надані послуги та додаткові витрати виконавця фіксуються в Акті прийому-передачі на підставі даних про фактично надані обсяги послуг за замовленням за звітний період.

Як вказано у п.5.1., 5.2, 5.5. Договору №23-1, ціна цього Договору становить суму вартості послуг та додаткових витрат виконавця, наданих останнім та сплачених замовником протягом строку дії Договору. Гонорар за даним договором є фіксованим та складає суму вартості усіх замовлень, укладених на виконання даного договору. Розрахунок гонорару за надання правової допомоги визначається за згодою сторін у ході підписання договору у відповідному додатку до нього. Вартість послуг та додаткові витрати виконавця сплачуються замовником у безготівковій формі у національній грошовій валюті - гривні на реквізит, зазначені у цьому договорі протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту підписання даного договору та/або протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту відправлення замовнику відповідного рахунку.

Відповідно до замовлення від 21.04.2020 року до Договору №23-1 про надання правової допомоги від 01.02.2020 року, позивач замовив у адвокатського об`єднання «МІТРАКС ЮГ» правову допомогу у справі №420/376/20. Вартість замовлених послуг у вказаному замовленні визначено у розмірі 10000,00 грн. (т.2 а.с.44).

Відповідно до розрахунку гонорару за надання правової допомоги від 21.04.2020 року (т.2 а.с.45), вартість послуг з правової допомоги становить 10000,00 грн.

26.03.2020 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «МІТРАКС ЮГ» укладено додаткову угоду до договору №23-1 про надання правової допомоги від 01.02.2020 року, відповідно до умов якої сторони установили такий порядок розрахунків: 50% вартості послуг за відповідним замовленням сплачується протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту виставлення виконавцем відповідного рахунку, а 50% вартості послуг за відповідним замовленням сплачується після набрання законної сили рішенням по справі, визначеній у замовленні.

20.03.2020 року адвокатським об`єднанням «МІТРАКС ЮГ» складено рахунок №411 від 20.03.2020 року за надання правової допомоги по справі №420/376/20 на загальну суму 10 000,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням №00078971 від 05.06.2020 року, позивачем сплачено на користь адвокатського об`єднання «МІТРАКС ЮГ» 5000,00 грн. за правову допомогу по справі №420/376/20 згідно рахунку №411 від 20.03.2020 року (т.2 а.с.39).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.

Аналіз положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, зазначену у постанові від 03.10.2019 року по справі №922/445/19, відповідно до якої витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатом розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ч.7 ст.134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що відповідач не надав до суду заперечень до заяви про відшкодування судових витрат, а також доказів неспівмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу або завищення їх розміру.

Таким чином, суд зазначає, що наданими позивачем документами, фактичний обсяг витрат, які сторона сплатила та має сплатити у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги підтверджено належними та допустимими доказами, а тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення судових витрат з відповідача на суму 10000,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи також підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 10 510,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №00072061 від 12.02.2020 року на суму 6 306,00 грн., №00070671 від 29.01.2020 року на суму 2 102,00 грн. та №00069461 від 21.01.2020 року на суму 2 102,00 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 10 510,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби.

Враховуючи перебування судді у період з 20.10.2020 року по 27.10.2020 року на лікарняному, рішення суду по справі винесено у перший робочий день після виходу судді з лікарняного - 28 жовтня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» до Одеської митниці Держмитслужби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеської митниці ДФС, про скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000149/1 від 26.09.2019 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00625.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000156/1 від 30.09.2019 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00631.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000087/1 від 20.07.2019 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00446.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000133/2 від 13.09.2019 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00590.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000131/2 від 13.09.2019 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00589.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» () суму сплаченого судового збору в розмірі 10 510,00 грн. (десять тисяч п`ятсот десять гривень нуль копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» () суму судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» (вул. Старокиївська, будинок 3, село Курісове, Лиманський район, Одеська область, 67512, ).

Відповідач: Одеська митниця Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, будинок 21 А, місто Одеса, 65078, ).

Третя особа: Одеська митниця ДФС (вул. Гайдара, 21-а, м. Одеса, 65078, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.