Справа № 480/4481/20
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2020 року Справа № 480/4481/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4481/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, період роботи ОСОБА_1 на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку із зайнятістю з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією в Лебединському районному вузлі зв`язку Сумського обласного виробничо-технічного управління зв`язку і за період з 01.01.1988 по 31.12.1994 та в Лебединському районному вузлі електрозв`язку «Лебединрайтелеком» у період з 01.01.1995 по 30.06.1998, з 01.07.1998 по 21.10.1998, з 07.08.2000 по 11.05.2005;
- зобов`язати відповідача зарахувати їй до пільгового стажу за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, періоди роботи на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку із зайнятістю з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією в Лебединському районному вузлі зв`язку Сумського обласного виробничо-технічного управління зв`язку і за період з 01.01.1988 по 31.12.1994 та в Лебединському районному вузлі електрозв`язку «Лебединрайтелеком» у період з 01.01.1995 по 30.06.1998, з 01.07.1998 по 21.10.1998, з 07.08.2000 по 11.05.2005;
- зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 4 лютого 2020 року.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідач протиправно не зарахував їй до пільгового стажу за Списком №2 спірні періоди роботи на посадах, пов`язаних з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, оскільки нею було надано належні та достатні докази для підтвердження такої роботи. Тому вона, досягнувши 52 років та 6 місяців, має право на призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугою років для окремих категорій працівників.
Ухвалою від 21.07.2020р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити, посилаючись на те, що до пільгового стажу правомірно не зарахований період роботи в Лебединському районному вузлі зв`язку з 01.01.1988 до 31.12.1994 на посаді телефоніст міжміського телефонного зв`язку, оскільки за результатами перевірки час виконання такої роботи не підтверджено первинними документами. Зокрема, пільгова довідка № 05/18-153 від 10.02.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видана з порушенням п. 3 «Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, а саме при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на даний період роботи, тому вищезазначена довідка складена неправильно, оскільки в період роботи позивачки діяла постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Також не зараховано час роботи в Лебединському районному вузлі електрозв`язку «Лебединрайтелеком» з 01.01.1995 до 30.06.1998, з 01.07.1998 до 21.10.1998, з 07.08.2000 до 11.05.2005, оскільки не підтверджено характер виконуваної роботи на відповідній посаді, а саме зайнятість з мікро телефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією. Водночас, трудова книжка не взята до розрахунку страхового стажу, оскільки вона видана з порушенням пункту 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме на титульному аркуші неправильно внесено ім`я, що суперечить паспортним даним. Страховий стаж зараховано по наданим пільговим довідкам та не зарахований період навчання з 01.09.1982 по 19.07.1985 в Ворожбинському СПТУ № 36 (запис в трудовій книжці). Для підтвердження цього періоду потрібно надати довідку про навчання чи диплом. Відповідно до наданих документів страховий стаж позивачки складає 30 років 5 місяців 5 днів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 04 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугою років для окремих категорій працівників.
На підтвердження наявності пільгового стажу, який надає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, згідно зі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування», відповідачеві було надано: трудову книжку НОМЕР_1 від 02.08.1985 року; свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 від 12.09.2001 року; диплом НОМЕР_3 від 20.07.1985 року; довідку Державного професійно-технічного навчального закладу «Лебединського ВПУ лісового господарства» № 49 від 04.06.2020 року; довідку акціонерного товариства «Укрпошта» № 05/18-197 від 25.02.2020 року про підтвердження наявного пільгового трудового стажу- шість років, одинадцять місяців, тридцять днів; довідку акціонерного товариства «Укрпошта» № 05/18-400 від 07.05.2020 року, яка підтверджує факт роботи у Лебединському районному вузлі поштового зв`язку згідно з обліковими документами в період з 22.07.1988 р. (наказ на прийом № 162/к від 22.07.1987 року, зареєстрований в Книзі обліку наказів по особовому складу на посаду учня телефоніста) по 01.08.1988 р. (з 01.08.1988 року присвоєно 3-ий клас телефоніста (наказ на присвоєння класу № 310/к від 31.12.1987 року, зареєстрований в Книзі обліку наказів по особовому складу); довідку акціонерного товариства «Укртелеком» № 24/59 від 27.01.2020 року про підтвердження наявного пільгового трудового стажу; довідку акціонерного товариства «Укртелеком» № 25/59 від 27.01.2020 року про перейменування; архівну довідку № 485 від 19.05.2020 року; копію наказу Лебединського районного вузла зв`язку про атестацію робочих місць № 158 від 22.10.1993 року; копію наказу ВАТ «Укртелеком» про атестацію робочих місць з додатками № 33 від 07.08.2000 року (а.с.14-34).
08.05.2020р. ГУ ПФУ в Сумській області на адресу позивача надіслано лист (а.с.35), в якому повідомлено, що згідно з рішенням від 06.05.2020р. їй відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років.
До пільгового стажу не зарахований період роботи в Лебединському районному вузлі зв`язку з 01.01.1988 до 31.12.1994 на посаді телефоніст міжміського телефонного зв`язку, оскільки за результатами перевірки час виконання такої роботи не підтверджено первинними документами.
Одночасно повідомлено, що «пільгова довідка № 05/18-153 від 10.02.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видана з порушенням п. 3 «Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, а саме при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на даний період роботи, тому вищезазначена довідка складена неправильно, оскільки в період роботи позивачки діяла постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».
Також не зараховано час роботи в Лебединському районному вузлі електрозв`язку «Лебединрайтелеком» з 01.01.1995 до 30.06.1998, з 01.07.1998 до 21.10.1998, з 07.08.2000 до 11.05.2005, оскільки не підтверджено характер виконуваної роботи на відповідній посаді, а саме зайнятість з мікро телефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією.
Водночас, трудова книжка не взята до розрахунку страхового стажу, оскільки вона видана з порушенням пункту 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме на титульному аркуші неправильно внесено ім`я, що суперечить паспортним даним.
Страховий стаж зараховано по наданим пільговим довідкам та не зарахований період навчання з 01.09.1982 по 19.07.1985 в Ворожбинському СПТУ № 36 (запис в трудовій книжці). Для підтвердження цього періоду потрібно надати довідку про навчання чи диплом.
Відповідно до наданих документів страховий стаж позивачки складає 30 років 5 місяців 5 днів».
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду.
Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.
Згідно зі п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.
Статтею 46 Основного Закону визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
В силу приписів частини першої статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Так, принцип, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон № 1058).
Відповідно до частини 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. 2 та 3 статті 114 Закону № 1058, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині 4 ст. 114 Закону № 1058.
Згідно п. 2 ч.2 2 ст. 114 Закону № 1058 чоловікам, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року.
Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Частиною 4 ст.24 Закону №1058-ІV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року.
Згідно із статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно із пунктом 4.3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1987 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось (пункт 4.5 Порядку).
Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442, постанова № 442 відповідно) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації № 41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 2 постанови № 442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 442 атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій № 41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років; відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Пунктами 8, 9 Порядку № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесені до переліку.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Аналіз наведених норм права дають підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списках № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 05.06.2018 у справі № 466/455/17.
Як вбачається з копії трудової книжки позивача (а.с.14-19), вона, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19 липня 1985 року закінчила навчання у Ворожбянському спеціальному професійно-технічному училищі-36 та здобула кваліфікацію радіооператора.
29 липня 1985 року позивач була прийнята на роботу монтажником апаратури провідного зв`язку 3-го розряду Роменського заводу АТС.
22 липня 1987 року наказом № 162/к Лебединського районного вузла зв`язку Сумського обласного виробничо-технічного управління зв`язку ОСОБА_1 була прийнята на роботу учнем телефоніста міжміського телефонного зв`язку.
01 січня 1988 року наказом № 310/к від 31.12.1987 року позивач була переведена на посаду телефоніста міжміського телефонного зв`язку 3-го класу.
01 січня 1995 року наказом № 2/к від 02.01.1995 року ОСОБА_1 за переводом було прийнято на посаду телефоніста міжміського телефонного зв`язку.
01 липня 1998 року позивач була переведена на посаду телефоніста міжміського телефонного зв`язку дільниці з продажу послуг цеху електрозв`язку №11 Сумської дирекції УДПЕЗ «Укрпоштамп», наказ про переведення № 8 від 12.08.1998 року.
12 травня 2005 року наказом № 51-к від 10.05.2005 року ОСОБА_1 була переведена на посаду телеграфіста 2-го класу Сумської філії відкритого акціонерного товариства «Укртелеком».
Отже, стаж роботи на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку з 01.08.1988 року до 11.05.2005 року становить 15 років 6 місяців 29 днів.
Крім того, зазначений пільговий стаж підтверджується не лише записами у належній позивачу трудовій книжці, а й довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 05/18-197 від 25.02.2020 року, виданою Акціонерним товариством «Укрпошта», та довідкою № 24/59 від 27 січня 2020 року, виданою Акціонерним товариством «Укртелеком».
Зокрема, в довідці акціонерного товариства «Укрпошта» № 05/18-197 від 25.02.2020 року про підтвердження наявного пільгового трудового стажу зазначено, що позивач працювала повний робочий день за професією (посадою) телефоніст міжміського телефонного зв`язку міжміської телефонної станції, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією в Лебединському районному вузлі зв`язку Сумського обласного виробничо-технічного управління зв`язку і за період з 01.01.1988 року (наказ на переведення № 310/К від 31.12.1987 р.) по 31.12.1994 року (наказ на звільнення № 169/К від 30.12.1994 р.) пільговий стаж становить - шість років, одинадцять місяців, тридцять днів (а.с.23).
Довідкою акціонерного товариства «Укрпошта» № 05/18-400 від 07.05.2020 року підтверджується факт роботи ОСОБА_1 у Лебединському районному вузлі поштового зв`язку згідно з обліковими документами в період з 22.07.1988 р. (наказ на прийом № 162/к від 22.07.1987 року, зареєстрований у Книзі обліку наказів по особовому складу, на посаду учня телефоніста) по 01.08.1988 р. (з 01.08.1988 року присвоєно 3-ий клас телефоніста (наказ на присвоєння класу № 310/к від 31.12.1987 року, зареєстрований у Книзі обліку наказів по особовому складу), та в якій відображено перейменування та реорганізації підприємства (а.с.24).
Згідно з довідкою акціонерного товариства «Укртелеком» № 24/59 від 27.01.2020 року позивач працювала повний робочий день на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку міжміської телефонної станції, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією у Лебединському районному вузлі електрозв`язку «Лебединрайтелеком» у період з 01.01.1995 р. (наказ на прийом № 2/к від 02.01.1995 р.) по 30.06.1998р. (наказ на звільнення № 8/к від 12.08.1998р.) - три роки п`ять місяців 29 днів, та у період з 01.07.1998 р. по 21.10.1998р. - три місяці 20 днів та у період з 07.08.2000р. по 11.05.2005 р. - чотири роки дев`ять місяців 4 дні (а.с.25-26).
При цьому щодо посилань представника відповідача на те, що трудова книжка не взята до розрахунку страхового стажу, оскільки вона видана з порушенням пункту 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме на титульному аркуші неправильно внесено ім`я, що суперечить паспортним даним, суд вважає необхідним відмітити, що факт зміни прізвища позивача з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.20), що свідчить про можливість ідентифікувати належність вказаної трудової книжки саме позивачу та встановити на підставі наявних в ній записів її стаж роботи на посадах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Так, відповідно до п. 2.12. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 за №58 (далі-Інструкції №58), після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Пунктом 2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Враховуючи викладене, оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, то наявність неправильно занесених записів до неї не може ставитись в провину власнику трудової книжки, адже Інструкція №58 не передбачає наслідків для особи, щодо якої вона складена, пов`язаних з порушенням порядку ведення трудової книжки.
Крім того, відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301 (далі - Постанова №301) відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Виходячи з зазначеного вище, суд робить висновок про визначеність чинним законодавством відповідальності за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, покладену на керівника підприємства, установи, організації, і , як наслідок, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Вказана позиція кореспондується з викладеною в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).
Також в матеріалах справи містяться документальні підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, а саме копія наказу Лебединського районного вузла зв`язку про атестацію робочих місць № 158 від 22.10.1993 року, яким посада «телефоністи» внесена до списку №2, та копія наказу ВАТ «Укртелеком» про атестацію робочих місць з додатками № 33 від 07.08.2000 року, яким для посади «телефоністи міжміського телефонного зв`язку. Телефоніст довідкової служби міжміського телефонного зв`язку» підтверджено пільги та компенсації згідно зі Списком №2 (а.с.30-33).
Отже, позивач має необхідні умови для виникнення у неї права на пільгове пенсійне забезпечення, оскільки встановлено факт перебування її на посаді, що міститься у списку № 2, а також документально підтверджено її зайнятість за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Щодо посилань представника відповідача на не зарахування періоду навчання з 01.09.1982 по 19.07.1985 в Ворожбинському СПТУ № 36 суд зазначає, що у трудовій книжці, яка є основним документом про роботу працівника, міститься відповідний запис про навчання у вказаному періоді (а.с.14) та до органу Пенсійного фонду України разом з іншими документами, що підтверджують відповідний стаж, було подано копію диплому НОМЕР_3 за відповідною спеціальністю (а.с.21), тому такі доводи не можуть бути покладеними в основу судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своєї бездіяльності та свого рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 840,80 грн. (а.с.11), яка відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо не зарахування до пільгового стажу за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, період роботи ОСОБА_1 на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку із зайнятістю з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією в Лебединському районному вузлі зв`язку Сумського обласного виробничо-технічного управління зв`язку і за період з 01.01.1988 по 31.12.1994 та в Лебединському районному вузлі електрозв`язку «Лебединрайтелеком» у період з 01.01.1995 по 30.06.1998, з 01.07.1998 по 21.10.1998, з 07.08.2000 по 11.05.2005.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 27 жовтня 2020 року

Суддя О.О. Осіпова