Справа № 560/2629/20
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2629/20
УХВАЛА

іменем України

26 жовтня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Летичівської райооної адміністрації Пограбської Лілії Володимирівни , Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Летичівська селищна об`єднана територіальна громада про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Летичівської районної адміністрації Пограбської Лілії Володимирівни, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 18 жовтня 2019 року №49220564, та зобов`язати державного реєстратора Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області Пограбську Лілію Володимирівну здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме гідротехнічну споруду, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за суб`єктом: ОСОБА_1 .

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу майна від 06 серпня 2019 року, укладеного з Хмельницькою обласною державною організацією УТМР придбав гідротехнічну споруду (Водоскид Шлюзного мосту та Земляної греблі), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 11 жовтня 2019 року звернувся до державного реєстратора Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області Пограбської Лілії Володимирівни для реєстрації права власності на вказану гідротехнічну споруду та отримав рішення від 18 жовтня 2019 року №49220564 про відмову в державній реєстрації права власності на гідротехнічну споруду у зв`язку з тим, що заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-VI (далі - Закон №1952-VI), оскільки окремо гідротехнічна споруда не є об`єктом нерухомого майна.

Вважає, що вказане рішення державного реєстратора суперечить частині 1 статті 5 Закону №1952-УІ, відповідно до якої у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, та статті 181 ЦК України, відповідно до якої до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об`єкти розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення. Вказує, що частина 1 статті 24 Закону №1952-VI містить виключний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав. Вважає, що підстави для відмови щодо реєстрації права власності позивача на придбану гідротехнічну споруду відсутні.

Ухвалою від 06.06.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадженні у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Летичівську селищну об`єднану територіальну громаду.

У надісланому до суду поясненні від 26.06.2020 Летичівська селищна рада Летичівського району Хмельницької області вказує, що на території Летичівської селищної ради Хмельницької області на південний захід від центральної частини смт Летичів знаходиться ландшафтний заказник загальнодержавного значення Долина, територія якого відповідно до Указу Президента України від 12 вересня 2005 року №1238/2005 «Про території та об`єкти природно- заповідного фонду загальнодержавного значення» оголошена заказником загальнодержавного значення територією, що має особливу природоохоронну, наукову, естетичну та пізнавальну цінність та перебуває у віданні Летичівської районної ради Українського товариства мисливців та рибалок, площею 255,9 га. в т.ч. 76,8 га. - Летичівське водосховище, 4,7 га - річка Вовк, 158,9 га. - болото, 15,5 га. - вільха. Розпорядженням голови Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 07.05.2019р. №84/2019-р затверджений перелік місць масового відпочинку населення на водних об`єктах Летичівського району, до якого входить місце масового відпочинку населення на воді в районі ландшафтного заказника загальнодержавного значення в Україні «Долина» на р.Вовк. Відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (надалі- Закон) природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. Маючи на меті облаштування місця відпочинку на воді та організації змістовного відпочинку мешканців селища, депутати Летичівської селищної ради неодноразово звертались до Хмельницької обласної організації УТМР, Хмельницької обласної державної адміністрації та Хмельницької обласної ради про необхідність передачі на баланс Летичівської селищної ради дамби та заставної споруди на річці Вовк Летичівського району. Не врахувавши позицію громади, 26 липня 2019 року за заявою Хмельницької обласної організації УТМР товарна біржа «Подільська» здійснила продаж на аукціоні водоскиду та земляної греблі, що знаходиться па Ландшафтному заказнику "Долина", на річці Вовк Летичівського району ОСОБА_1 . Вважають рішення державного реєстратора про відмову щодо реєстрації права власності правомірним, оскільки купівля-продаж водоскиду шлюзного мосту та земляної греблі здійснено з порушенням чинного законодавства України тому що, рішенням виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів від 01.10.1981р. №311 вищевказану греблю Хмельницькій обласній організації УТМР передано лише на баланс. Тобто, водоскид шлюзний міст та земляна гребля на момент їх продажу не належали на праві власності Хмельницькій обласній організації УТМР. Тому, договір купівлі продажу водоскиду шлюзного моста та земляної греблі, укладений 6 серпня 2019 року між Хмельницької обласною організацією УТМР та гр. ОСОБА_1 , є нікчемним. Верховний Суд у постанові у справі № 910/7364/18 від 06 вересня 2019 року зазначив, що, саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Тобто, лише власник має право на визначення юридичної долі свого майна, у тому числі й шляхом надання майна іншим особам, а також повернення (вилучення) цього майна від відповідних суб`єктів. Вказує, що 12.05.2020 Летичівським районним судом Хмельницької області відкрите провадження у цивільній справі за позовом Заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Фонду державного майна України до Громадської організації " Хмельницька обласна організація Українського товариства мисливців та рибалок", ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, визнання права власності та витребування майна на користь держави. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного реєстратора Летичівської районної адміністрації.

Ухвалою від 13.07.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд залучив до участі у справі, як другого відповідача, Летичівську районну державну адміністрацію Хмельницької області.

У відзиві на позовну заяву від 22.07.2020 Летичівська районна державна адміністрація вказує, що відповідно до частини І статті І7 Закону №1952-УІ реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав. Відповідно до статті 11 Закону №1952-УІ державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність. Частиною 4 статті 5 Закону №1952-УІ встановлено, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Підпунктом 2 пункту 29 Порядку Державного реєстру прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 червня 2018 р. № 484), встановлено, що при реєстрації виникнення права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, обов`язково зазначається: тип об`єкта нерухомого майна; площа об`єкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова); опис об`єкта нерухомого майна із зазначенням об`єктів, що є приналежністю головної речі (присвоєна літера, римська або арабська цифра відповідно до технічного паспорта, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є головною річчю). Вказує, що державній реєстрації в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень підлягають речові права на нерухоме майно, що є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин та якому притаманні характеристики, значення яких є обов`язковим для внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації. Вважає, що гідротехнічні споруди ставка не наділені всіма тими технічними характеристиками, інформація про які підлягає обов`язковому внесенню до Державного реєстру прав. Окремо гідротехнічна споруда не є об`єктом нерухомого майна. Вважає правомірною відмову щодо реєстрації права власності. Просить у задоволенні позову відмовити.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує зазначене нижче.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України та статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

В процесі судового розгляду суд встановив, що спірні правовідносини виникли позивачем та державним реєстратором з приводу державної реєстрації права власності на гідротехнічну споруду (водоскид шлюзного мосту та земляну греблю), розташовану за адресою: Хмельницька обл., Летичівський р-н, смт. Летичів, вул. Багрія Олександра, буд. 2/1 А, придбану відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного між позивачем та Громадською організацією "Хмельницька обласна організація Українського товариства мисливців та рибалок" за результатами аукціону, проведеного товарною біржою «Подільська».

Спір щодо правомірності укладання Громадською організацією "Хмельницька обласна організація Українського товариства мисливців та рибалок" зазначеного договору купівлі продажу перебуває на розгляді Летичівського районного суду Хмельницької області.

Ухвалою від 12.05.2020 Летичівський районний суд Хмельницької області відкрив провадження у цивільній справі №678/423/20 за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Фонду державного майна України до Громадської організації "Хмельницька обласна організація Українського товариства мисливців та рибалок" про визнання недійсним договору купівлі - продажу майна, укладеного 06.08.2019 між Громадською організацією "Хмельницька обласна організація Українського товариства мисливців та рибалок" та ОСОБА_1 , визнання права власності та витребування майна на користь держави.

Отже, на час звернення позивача до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом про оскарження рішення державного реєстратора про відмову щодо реєстрації права власності на гідротехнічну споруду (водоскид шлюзного мосту та земляну греблю) правомірність набуття ним права власності на вказане майно є предметом судового розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому, позивачем у спорі щодо права власності на гідротехнічну споруду є Фонд державного майна України, як орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах.

Зазначене свідчить про існування спору щодо права власності на гідротехнічну споруду між позивачем та Фондом державного майна України.

Отже, спірні правовідносини, не можна охарактеризувати як відносини влади і підпорядкування у розумінні Кодексу адміністративного судочинства, такі відносини не містять публічно-правової складової, а мають виключно приватно-правовий характер, позаяк оскарження рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно може вплинути саме на майнові права позивача.

Тому, правова оцінка правомірності рішення державного реєстратора щодо відмови реєстрації права власності позивача на гідротехнічну споруду здійснюватиметься судом лише після вирішення цивільного спору між позивачем та Фондом державного майна України щодо права власності на цей об`єкт нерухомого майна.

Щодо вимоги позивача до державного реєстратора про скасування рішення про реєстрацію права власності, то, її обґрунтовано виключно тим, що реєстрація права власності спричиняє і незаконність вчиненої на її підставі державної реєстрації такого права.

Таким чином, цей спір не є публічно-правовим, оскільки у ньому наявний спір щодо речового права на спірну гідротехнічну споруду, який має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 817/1048/16 (провадження № 11-202апп18).

У пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза "судом встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За змістом статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи вищевикладене, провадженням у цій справі необхідно закрити. Роз`яснити позивачу, що її розгляд віднесений до юрисдикції місцевого загального суду.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Летичівської районної адміністрації Пограбської Лілії, Летичівської районної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення від 18 жовтня 2019 року №49220564 та зобов`яння вчинити дії закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О.К. Ковальчук