Справа № 320/3464/20
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року № 320/3464/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Секретаріату Конституційного Суду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Секретаріату Конституційного Суду України щодо розподілу його конституційного звернення від 21.09.2019 між суддями Конституційного Суду України та щодо передачі його конституційного звернення від 21.09.2019 на розгляд Конституційного Суду України у складі суддів Конституційного Суду України;

- зобов`язати Секретаріат Конституційного Суду України здійснити розподіл його конституційного звернення від 21.09.2019 між суддями Конституційного Суду України і здійснити передачу його конституційного звернення від 21.09.2019 на розгляд Конституційного Суду України у складі суддів Конституційного Суду України протягом десяти днів після набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 21.09.2019 через засоби поштового зв`язку звернувся до Конституційного Суду України з конституційним зверненням щодо надання офіційного тлумачення ч. 1 ст. 64 Конституції України та ч. 1 ст. 157 Конституції України у взаємозв`язку з пунктом 14 розділу 1 ЗУ «Про внесення змін до Конституції України від 02.06.2016 та щодо надання Конституційним Судом України офіційного тлумачення ч. 2 ст. 150 Конституції України в редакції ЗУ «Про внесення змін до Конституції України від 02.06.2016. Однак, 18.10.2019 Секретаріатом Конституційного Суду України йому було надіслано на електронну пошту скан -копію листа від 18.10.2019 № 15/5-18/4424, в якому його було повідомлено, що згідно ч. 2 ст. 150 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 51, ст. 52 ЗУ «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 Конституційний Суд України здійснює офіційне тлумачення Конституції України виключно за конституційними поданнями Президента України, щонайменше сорока п`яти народних депутатів України, Верховного Суду, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, що цей перелік суб`єктів права на конституційне подання є вичерпним та що відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України, ст. 56 Закону громадяни та юридичні особи можуть звертатися до Конституційного Суду України лише з конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України, законів України за умови, якщо автор клопотання вважає, що застосований в остаточному судовому рішенні в його справі закон України суперечить Конституції України, а конституційна скарга може бути подана в разі, якщо всі інші національні засоби юридичного захисту вичерпані.

Позивач вважає, що відповідачем вчинено протиправну бездіяльність щодо нерозподілу його конституційного звернення від 21.09.2019 між суддями Конституційного Суду України та щодо непередачі звернення на розгляд Конституційного Суду України у складі суддів Конституційного Суду України.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що Секретаріат Конституційного Суду України 18.10.2019, після отримання звернення позивача, повідомив останнього про повноваження та порядок звернення до Конституційного суду України та надіслав пам`ятку про це.

Також вказав, що Конституцією України та Законами України передбачені такі форми звернення до Конституційного Суду України - конституційне подання, конституційне звернення та конституційна скарга. Позивач не є належним суб`єктом права на конституційне звернення, а тому підстави для відкриття чи розгляду конституційного провадження у справі за зверненням ОСОБА_1 відсутні, а його вимоги безпідставні і не ґрунтуються на законі.

Крім того, згідно з пунктом 1 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України. Питання винесення на розгляд Конституційного Суду України у складі суддів Конституційного Суду України конституційних подань, конституційних звернень та конституційних скарг віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України і належать до його виключної компетенції.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Секретаріату Конституційного Суду України здійснити розподіл його конституційного звернення між суддями Конституційного суду України, відповідачем зазначено, що порядок розподілу звернень до Конституційного Суду України між суддями визначається законом та Регламентом Конституційного Суду України. Секретаріат Конституційного Суду України не здійснює розподіл таких звернень між суддями Конституційного Суду України.

Позивач надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності.

На підставі ст.ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що позивач 21.09.2019 через засоби поштового зв`язку звернувся до Конституційного Суду України з конституційним зверненням, в якому просив надати офіційне тлумачення ч. 1 ст. 64 Конституції України та ч. 1 ст. 157 Конституції України у взаємозв`язку з пунктом 14 розділу 1 ЗУ «Про внесення змін до Конституції України від 02.06.2016 та надати офіційне тлумачення ч. 2 ст. 150 Конституції України в редакції ЗУ «Про внесення змін до Конституції України від 02.06.2016 в частині того, чи є зазначений перелік суб`єктів права на конституційне подання з питань офіційного тлумачення Конституції України є вичерпним, та в частині того, чи встановлює така редакція ч. 2 ст. 150 Конституції України фактичні обмеження щодо звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства та юридичних осіб до Конституційного Суду України з питань офіційного тлумачення Конституції України.

Листом від 18.10.2019 № 15/5-18/4424 Секретаріат Конституційного Суду України повідомив позивача, що згідно з частиною другою статті 150 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 51, статтею 52 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII (далі - Закон) Конституційний Суд України здійснює офіційне тлумачення Конституції України виключно за конституційними поданнями Президента України, щонайменше сорока п`яти народних депутатів України, Верховного Суду, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Верховної Ради Автономної Республіки Крим. Цей перелік суб`єктів права на конституційне подання є вичерпним.

Відповідно до частини четвертої статті 55 Конституції України, статті 56 Закону громадяни та юридичні особи можуть звертатися до Конституційного Суду України лише з конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) законів України за умови, якщо автор клопотання вважає, що застосований в остаточному судовому рішенні в його справі закон України суперечить Конституції України. Конституційна скарга може бути подана в разі, якщо всі інші національні засоби юридичного захисту вичерпано (стаття 151-1 Конституції України). Докладно про повноваження Конституційного Суду України та порядок звернення до нього можна дізнатися з Пам`ятки.

До зазначеного листа було додано Пам`ятку.

Не погоджуючись з такою відповіддю, позивач звернувся з даним позовом до суду

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні відносини регулюються Конституцією України, ЗУ «Про Конституційний Суд України», Регламентом Конституційного Суду України, ухваленим на спеціальному пленарному засіданні Конституційного Суду України Постановою Конституційного Суду України від 22 лютого 2018 року № 1-пс/2018 (далі - Регламент) та Положенням про Секретаріат Конституційного Суду України, затвердженим постановою Конституційного Суду України від 11.04.2019 № 13-п/2019 (далі - Положення).

Відповідно до ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Діяльність Конституційного Суду України ґрунтується на принципах верховенства права, незалежності, колегіальності, гласності, обґрунтованості та обов`язковості ухвалених ним рішень i висновків.

Статтею 151-1 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України (конституційність) закону України за конституційною скаргою особи, яка вважає, що застосований в остаточному судовому рішенні в її справі закон України суперечить Конституції України. Конституційна скарга може бути подана в разі, якщо всі інші національні засоби юридичного захисту вичерпано.

Згідно ст. 153 Конституції України порядок організації та діяльності Конституційного Суду України, статус суддів Суду, підстави і порядок звернення до Суду, процедура розгляду ним справ і виконання рішень Суду визначаються Конституцією України та законом.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про Конституційний Суд України» формами звернення до Суду є конституційне подання, конституційне звернення, конституційна скарга.

Статтею 52 ЗУ «Про Конституційний Суд України» передбачено, що відповідно до Конституції України суб`єктами права на конституційне подання є: Президент України, щонайменше сорок п`ять народних депутатів України, Верховний Суд, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Верховна Рада Автономної Республіки Крим.

Заява народного депутата України про відкликання свого підпису під конституційним поданням не має юридичних наслідків.

Згідно ст.53 ЗУ «Про Конституційний Суд України» Конституційним зверненням є подане до Суду письмове клопотання про надання висновку щодо:

1) відповідності Конституції України чинного міжнародного договору України або міжнародного договору, що вноситься до Верховної Ради України для надання згоди на його обов`язковість;

2) відповідності Конституції України (конституційності) питань, які пропонуються для винесення на всеукраїнський референдум за народною ініціативою;

3) додержання конституційної процедури розслідування і розгляду справи про усунення Президента України з поста в порядку імпічменту;

4) відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України вимогам статей 157 і 158 Конституції України;

5) порушення Верховною Радою Автономної Республіки Крим Конституції України або законів України;

6) відповідності нормативно-правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим Конституції України та законам України.

2. У конституційному зверненні зазначаються:

1) суб`єкт права на конституційне звернення;

2) відомості про представника суб`єкта права на конституційне звернення;

3) документи і матеріали, на які посилається суб`єкт права на конституційне звернення, із зазначенням повного найменування, номера, дати ухвалення, джерела офіційного видання акта;

4) перелік документів і матеріалів, що додаються.

У конституційному зверненні про відповідність Конституції України міжнародного договору зазначаються конкретні положення договору, які належить перевірити на відповідність Конституції України, та конкретні положення Конституції України, на відповідність яким належить перевірити договір, а також обґрунтування тверджень щодо неконституційності міжнародного договору (його окремих положень).

У конституційному зверненні про відповідність Конституції України (конституційність) питань, які пропонуються для винесення на всеукраїнський референдум за народною ініціативою, зазначаються ті питання, конституційність яких оспорюється, та конкретні положення Конституції України, на відповідність яким належить перевірити ці питання, а також обґрунтування тверджень щодо невідповідності Конституції України (неконституційності) питань, які пропонуються для винесення на всеукраїнський референдум за народною ініціативою.

До конституційного звернення щодо додержання конституційної процедури розслідування і розгляду справи про усунення Президента України з поста в порядку імпічменту додаються:

1) матеріали щодо ініціювання питання про усунення Президента України з поста в порядку імпічменту;

2) документи про створення та роботу спеціальної тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України для проведення розслідування, висновки і пропозиції цієї комісії;

3) матеріали про розгляд Верховною Радою України висновків і пропозицій відповідної тимчасової слідчої комісії;

4) рішення Верховної Ради України про звинувачення Президента України у вчиненні державної зради або іншого злочину;

5) рішення Верховної Ради України про звернення до Конституційного Суду.

6. У конституційному зверненні про порушення Верховною Радою Автономної Республіки Крим Конституції України або законів України зазначається обґрунтування тверджень щодо порушення Верховною Радою Автономної Республіки Крим Конституції України або законів України.

У конституційному зверненні щодо відповідності нормативно-правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим Конституції України та законам України зазначаються акт Верховної Ради Автономної Республіки Крим (його конкретні положення), що належить перевірити на відповідність Конституції України та законам України, та конкретні положення Конституції України та законів України, на відповідність яким належить перевірити акт Верховної Ради Автономної Республіки Крим (його окремі положення), а також обґрунтування тверджень щодо невідповідності Конституції України та законам України акта Верховної Ради Автономної Республіки Крим (його окремих положень).

Згідно ч. 1 ст. 54 ЗУ «Про Конституційний Суд України» суб`єктами права на конституційне звернення є:

1) Президент України - за пунктами 1, 2, 6 частини першої статті 53 цього Закону, що випливає із статей 137, 151 Конституції України;

2) Верховна Рада України - за пунктами 3, 4, 5 частини першої статті 53 цього Закону, що випливає з пункту 28 частини першої статті 85, статей 151, 159 Конституції України;

3) Кабінет Міністрів України - за пунктом 1 частини першої статті 53 цього Закону, що випливає із статті 151 Конституції України;

4) щонайменше сорок п`ять народних депутатів України - за пунктами 1, 2 частини першої статті 53 цього Закону, що випливає із статті 151 Конституції України.

Відповідно ст. 55 ЗУ «Про Конституційний Суд України» конституційною скаргою є подане до Суду письмове клопотання щодо перевірки на відповідність Конституції України (конституційність) закону України (його окремих положень), що застосований в остаточному судовому рішенні у справі суб`єкта права на конституційну скаргу.

У конституційній скарзі зазначаються:

1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) громадянина України, іноземця чи особи без громадянства, адреса зареєстрованого місця проживання особи (для іноземця чи особи без громадянства - місця перебування) або повна назва та місцезнаходження юридичної особи, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

2) відомості про уповноважену особу, що діє від імені суб`єкта права на конституційну скаргу;

3) короткий виклад остаточного судового рішення, в якому було застосовано відповідні положення закону України;

4) опис перебігу розгляду відповідної справи в судах;

5) конкретні положення закону України, які належить перевірити на відповідність Конституції України, та конкретні положення Конституції України, на відповідність яким належить перевірити закон України;

6) обґрунтування тверджень щодо неконституційності закону України (його окремих положень) із зазначенням того, яке з гарантованих Конституцією України прав людини, на думку суб`єкта права на конституційну скаргу, зазнало порушення внаслідок застосування закону;

7) відомості про документи і матеріали, на які посилається суб`єкт права на конституційну скаргу, із наданням копій цих документів і матеріалів;

8) перелік документів і матеріалів, що додаються.

Копія остаточного судового рішення у справі суб`єкта права на конституційну скаргу має бути засвідчена в установленому порядку судом, що його ухвалив.

Згідно ст. 56 ЗУ «Про Конституційний Суд України» суб`єктом права на конституційну скаргу є особа, яка вважає, що застосований в остаточному судовому рішенні в її справі закон України (його окремі положення) суперечить Конституції України.

До суб`єктів права на конституційну скаргу не належать юридичні особи публічного права.

Конституційну скаргу фізична особа підписує особисто.

Якщо суб`єктом права на конституційну скаргу є дієздатна фізична особа, яка за станом здоров`я або фізичною вадою не в змозі особисто підписати конституційну скаргу, її підписує уповноважена в установленому законом порядку особа, що діє від її імені.

Конституційну скаргу юридичної особи підписує уповноважена на це особа, повноваження якої має бути підтверджено установчими документами цієї юридичної особи та актом про призначення (обрання) на посаду уповноваженої особи.

Статтею 57 ЗУ «Про Конституційний Суд України» передбачено, що звернення до Суду надсилаються поштою або подаються безпосередньо до Секретаріату.

Попередню перевірку звернень до Суду здійснює Секретаріат.

Якщо конституційна скарга за формою не відповідає вимогам цього Закону, керівник Секретаріату повертає її суб`єкту права на конституційну скаргу.

Повернення конституційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до Суду з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно ст. 58 ЗУ «Про Конституційний Суд України» розгляд звернення до Суду здійснюється у Колегії, до складу якої входить відповідний Суддя-доповідач.

Суддя-доповідач у справі визначається шляхом розподілу звернень до Суду між Суддями почергово, в алфавітному порядку з урахуванням прізвища, імені та по батькові, за датою надходження та номером реєстрації безвідносно до форми звернення у порядку, встановленому Регламентом (ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про Конституційний Суд України»).

Згідно ст. 62 ЗУ «Про Конституційний Суд України» підставами для відмови у відкритті конституційного провадження у справі є:

1) звернення до Суду неналежним суб`єктом;

2) неналежність до повноважень Суду питань, порушених у конституційному поданні, конституційному зверненні, конституційній скарзі;

3) невідповідність конституційного подання чи конституційного звернення вимогам, передбаченим цим Законом;

4) неприйнятність конституційної скарги;

5) втрата чинності актом (його окремими положеннями), щодо якого порушено питання відповідності Конституції України, крім випадків, передбачених частиною другою статті 8 цього Закону;

6) наявність рішення, висновку Суду щодо того самого предмета конституційного подання, конституційного звернення, конституційної скарги, а також ухвал Суду про відмову у відкритті конституційного провадження у справі або про закриття конституційного провадження у справі, якщо їх постановлено на підставі пунктів 1, 2 цієї частини.

Порядок прийняття звернень до Суду передбачено главою 4 Регламенту.

Відповідно до параграфу 39 глави 4 Регламенту передбачено, що до розгляду в Суді приймаються звернення до Суду від суб`єктів права на такі звернення, визначених статтями 52, 54, 56 Закону.

Конституційні подання за формою і змістом повинні відповідати вимогам, встановленим статтями 51, 52, частиною першою статті 74 Закону.

Конституційні звернення за формою і змістом повинні відповідати вимогам, встановленим статтями 53, 54, частиною першою статті 74 Закону.

Конституційні звернення щодо відповідності Конституції України (конституційності) питань, які пропонуються для винесення на всеукраїнський референдум за народною ініціативою, подаються в строк, визначений статтею 79 Закону.

Конституційні скарги за формою і змістом повинні відповідати вимогам, встановленим статтями 55, 56, частиною першою статті 74 Закону, та вважаються прийнятними за умов, визначених статтею 77 Закону.

Звернення до Суду надсилаються поштою або подаються безпосередньо до Секретаріату.

Звернення до Суду безвідносно до форми невідкладно реєструються Секретаріатом шляхом внесення інформації про них до автоматизованої системи "Документообіг КСУ" із проставленням автоматично сформованого унікального реєстраційного індексу, дати та часу надходження.

Інформація про звернення до Суду із зазначенням дати надходження та реєстраційного номера кожного з них розміщується на Веб-сайті.

Секретаріат перевіряє конституційні скарги на відповідність за формою вимогам Закону впродовж одного робочого дня з дня їх реєстрації.

Конституційне подання, конституційне звернення, а також конституційна скарга у разі її відповідності за формою вимогам Закону після попередньої перевірки, але не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації, передається Судді-доповідачу згідно з розподілом.

Параграфом 40 глави 4 Регламенту передбачено, що якщо конституційна скарга за формою не відповідає вимогам Закону, керівник Секретаріату повертає її суб`єкту права на конституційну скаргу із зазначенням, яким вимогам Закону вона не відповідає.

Конституційна скарга щодо справи, остаточне судове рішення в якій набрало законної сили раніше 30 вересня 2016 року, повертається керівником Секретаріату суб`єкту права на конституційну скаргу.

Повторно надіслана конституційна скарга реєструється й опрацьовується в порядку, визначеному § 39, § 41 Регламенту.

Відповідно до параграфу 41 глави 4 регламенту суддя-доповідач у справі визначається шляхом розподілу звернень до Суду між суддями Конституційного Суду почергово, в алфавітному порядку з урахуванням прізвища, імені та по батькові, за датою надходження та номером реєстрації безвідносно до форми звернень до Суду. Розподіл звернень до Суду здійснюється не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації.

Звернення до Суду після їх розподілу невідкладно передаються суддям-доповідачам у справах.

Конституційні скарги, які за формою не відповідають вимогам Закону і повертаються суб`єктам права на конституційну скаргу керівником Секретаріату, між суддями Конституційного Суду не розподіляються.

Згідно параграфу 42 глави 4 Регламенту Секретаріат здійснює підготовку попереднього висновку про наявність підстав для відкриття конституційного провадження у справі або відмови у відкритті конституційного провадження у справі за конституційними скаргами, які за формою відповідають вимогам Закону, а також за конституційними поданнями та конституційними зверненнями.

Підготовка попереднього висновку здійснюється протягом семи робочих днів.

Відповідно до пункту 3 параграфу 43 глави 4 Регламенту Суддя-доповідач у справі вивчає звернення до Суду у двадцятиденний строк з дня визначення його Суддею-доповідачем у справі. Протягом вказаного строку Суддя-доповідач у справі повинен передати на засідання Колегії проект ухвали про відкриття конституційного провадження у справі або про відмову у відкритті конституційного провадження у справі.

Відповідно до ст. 1 розділу Загальні положення Положення, Секретаріат Конституційного Суду України (далі - Секретаріат) здійснює організаційне, аналітичне, юридичне, інформаційне та матеріально-технічне забезпечення діяльності Конституційного Суду України (далі - Суд) відповідно до Закону України „Про Конституційний Суд України"

(далі - Закон) та Регламенту Суду (далі - Регламент).

Згідно п. 10.2 ст. 10 розділу Основні завдання та повноваження Секретаріату Положення, Секретаріат у сфері аналітичного забезпечення діяльності Суду:

здійснює попередню перевірку всіх форм звернень, що надійшли до Суду, готує попередні висновки про наявність підстав для відкриття конституційного провадження у справі або відмови у відкритті конституційного провадження у справі;

здійснює підготовку аналітичних та інформаційно-довідкових матеріалів щодо звернень до Суду у визначеному законодавством порядку;

забезпечує ведення і своєчасне оновлення каталогу юридичних позицій Суду;

здійснює підготовку інформаційно-аналітичних матеріалів щодо європейської та світової практики конституційного судочинства;

узагальнює практику виконання актів Суду;

здійснює облік законів України та інших нормативно-правових актів, актів Суду, а також підтримує їх тексти у стані відповідності еталонним текстам;

здійснює моніторинг стану виконання актів Суду та, за дорученням Суду, контроль за виконанням рішень і додержанням висновків Суду, в яких визначено порядок їх виконання або надано відповідні рекомендації;

здійснює підготовку та передає на розгляд Голови Суду, заступника Голови Суду, суддів Суду, керівництва Секретаріату оглядово-аналітичні матеріали з актуальних питань функціонування Суду;

здійснює аналіз запитів та звернень фізичних і юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів звернень до Суду, систематично надає Голові Суду, керівництву Секретаріату відповідну інформацію.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Секретаріату Конституційного Суду України щодо нерозподілу конституційного звернення від 21.09.2019 між суддями Конституційного Суду України та щодо непередачі конституційного звернення від 21.09.2019 на розгляд Конституційного Суду України у складі суддів Конституційного Суду України, суд зазначає наступне.

Аналізуючи нормативно-правові акти, які регулюють питання прийняття Секретаріатом Конституційного Суду України звернень, суд зазначає, що після отримання звернення Секретаріат Конституційного Суду України реєструє його шляхом внесення інформації до автоматизованої системи "Документообіг КСУ", здійснює попередню перевірку всіх форм звернень, що надійшли до Суду, готує попередні висновки про наявність підстав для відкриття конституційного провадження у справі або відмови у відкритті конституційного провадження у справі.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернувся до Конституційного Суду України з конституційним зверненням.

Секретаріатом Конституційного Суду України після розгляду зазначеного звернення позивачу направлено листа з Пам`яткою, в якому роз`яснено повноваження Конституційного Суду України.

Секретаріатом Конституційного Суду не надано доказів реєстрації конституційного звернення позивача шляхом внесення інформації до автоматизованої системи "Документообіг КСУ" та проведення попередньої перевірки зазначеного звернення, підготовку попередніх висновків про наявність підстав для відкриття конституційного провадження у справі або відмови у його відкритті.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Секретаріату Конституційного Суду України щодо нерозподілу конституційного звернення від 21.09.2019 між суддями Конституційного Суду України та щодо непередачі конституційного звернення від 21.09.2019 на розгляд Конституційного Суду України у складі суддів Конституційного Суду України, при цьому з метою повного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нереєстрації конституційного звернення позивача шляхом внесення інформації до автоматизованої системи "Документообіг КСУ" із проставленням автоматично сформованого унікального реєстраційного індексу.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Секретаріату Конституційного Суду України здійснити розподіл конституційного звернення від 21.09.2019 між суддями Конституційного Суду України та здійснити передачу конституційного звернення від 21.09.2019 на розгляд Конституційного Суду України у складі суддів Конституційного Суду України протягом десяти днів після набрання рішенням суду законної сили, то суд зазначає, що дана вимога є похідною від першої, а отже, задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Одним із основних принципів, на необхідності дотримання якого наголошує Європейський суд з прав людини, є принцип верховенства права, до фундаментальних аспектів якого відноситься принцип юридичної визначеності

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу якості закону. В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нереєстрації звернення позивача шляхом внесення інформації до автоматизованої системи "Документообіг КСУ" із проставленням автоматично сформованого унікального реєстраційного індексу, дати та часу надходження та зобов`язати відповідача внести інформацію про конституційне звернення гр. ОСОБА_1 від 21.09.2019 до автоматизованої системи "Документообіг КСУ".

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправною бездіяльність Секретаріату Конституційного Суду України щодо нереєстрації конституційного звернення гр. ОСОБА_1 від 21.09.2019 шляхом внесення інформації про нього до автоматизованої системи "Документообіг КСУ" із проставленням автоматично сформованого унікального реєстраційного індексу, дати та часу надходження.

Зобов`язати Секретаріат Конституційного Суду України внести інформацію про конституційне звернення гр. ОСОБА_1 від 21.09.2019 до автоматизованої системи "Документообіг КСУ".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.