Справа № 215/1662/20
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 215/1662/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року (головуючий суддя Маковська О.В.)

у справі № 215/1662/20

за позовом ОСОБА_1

до директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни

про визнання бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни, в якому просив:

визнати протиправну бездіяльність директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_2 , яка виявилася у не попередженні виникнення негативних суспільних наслідків, пов`язаних з не підкоренням останньою основному закону України на соціальний захист гарантованого ст.1, 3, 21, 33, 46, 48, 92 Конституції України, та постановити окрему ухвали згідно ст. 249 КАС України;

визнати протиправною бездіяльність директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_2 , яка виявилася у невинесенні за результатами розгляду звернення від 18.02.2020 за вх.№144, рішення, постанови, тобто правового акту;

визнати протиправною бездіяльність директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_2 , яка виявилася у порушенні права бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 18.02.2020 за вх.№144.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Не погодившись з цією ухвалою суду першої інстанції від 16.06.2020, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок такого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 позову заяву залишено без руху та надано семиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

- оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн.;

- копії паспорта громадянина України, як документу, що підтверджує наявність у ОСОБА_1 процесуальної дієздатності;

- належним чином оформленого адміністративного позову, відповідно до вимог частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до кількості учасників справи.

Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 про залишення адміністративного позову без руху направлена позивачу засобами поштового зв`язку, та отримана ОСОБА_1 05.06.2020, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.17).

11.06.2020 ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, в якій просив вважати виконаними вимоги ухвали суду від 15.04.2020. При цьому позивач зазначив, що паспорт ним буде надано у судовому засіданні, а докази потрібно витребувати за поданою заявою про витребування доказів від 19.03.2020.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 позовну заяву, у зв`язку з не усуненням недоліків, повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 15.04.2020 та не усунуто недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що викладені у вищезазначеній ухвалі суду першої інстанції від 15.04.2020 недоліки адміністративного позову ОСОБА_1 , які позивачу необхідно усунути, з огляду на положення ст. 160 КАС України, є обов`язковими елементами адміністративного позову, які зазначаються та надаються саме позивачем з метою обґрунтування предмету позову та заявлених у ньому позовних вимог.

Аналіз змісту заяви позивача про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, яка надана позивачем на виконання ухвали суду першої інстанції від 15.04.2020 про залишення позову без руху, свідчить про те, що позивачем у справі не вчинено дій, спрямованих на усунення зазначених судом недоліків адміністративного позову, означена заява містить лише тлумачення позивачем норм процесуального законодавства, які на його думку були порушені судом під час залишення позову без руху.

Також судом першої інстанції вірно встановлено відсутність належних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища позивача як підстави для звільнення його від сплати судового збору.

За приписами ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Як слідує з наведених положень процесуального закону, вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд враховує майновий стан сторони. Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В спірному випадку суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що надана позивачем довідка Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради від 03.02.2020 відображає лише інформацію про отримання позивачем щомісячної компенсаційної виплати. Доказів того, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану позивачем суду не надано.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд зобов`язаний самостійно витребувати при необхідності відомості щодо матеріального стану позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такого обов`язку на суд, у разі вирішення питання про звільнення особи від сплати судового збору, Законом не покладено.

У такому випадку позивач повинен самостійно надати до суду переконливі докази, які свідчать про неможливість сплати ним судового збору і лише у разі неможливості самостійно подати такі докази з об`єктивних причин, позивач повинен про це зазначити у позові, заявивши відповідне клопотання про їх витребування. У поданій позовній заяві позивачем не наведено причин, які унеможливлюють самостійного подання до суду доказів його матеріального стану.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що надання таких доказів не може бути підставою лише для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки положення статті 133 КАС України передбачають і інший порядок вирішення питання щодо сплати судового збору, а саме: зменшення розміру належного до оплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Таких клопотань позивачем заявлено не було.

З огляду на викладене, встановивши, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження скрутного матеріального стану та відсутності достатніх коштів для сплати судового збору, а також актуальних відомостей щодо розміру річного доходу за весь попередній календарний рік, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що позивач не усунув зазначені судом першої інстанції в ухвалі від 15.04.2020 недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повертаючи адміністративний позов, діяв обґрунтовано, у відповідності до наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Також апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення адміністративного позову не позбавляє його права на повторне подання позову до суду в порядку, визначеному законом.

Зважаючи на встановлені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно застосовано норми права, передбачені ст. 320 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі №215/1662/20 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у випадках та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко