Справа № 280/5871/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 жовтня 2020 року Справа № 280/5871/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053; )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов (з урахуванням уточнень) ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 08.04.2020 про відмову в переведенні позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року;

- зобов`язати відповідача здійснити переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 року, та здійснити нарахування (перерахунок) та виплату пенсії, відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» в редакції від 10.12.2015 №889-VIII, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 за весь період, починаючи з 02.04.2020 року (з дня звернення із заявою), у розмірі 60 (шістдесят) відсотків від заробітку, зазначеного в довідках: за № 16.31-159 від 01.04.2020, за № 16.31.160 від 01.04.2020, за № 03.2-18/373 від 01.04.2020, за № 032-13/708 від 17.08.2020;

- стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. та інші судові витрати при їх наявності згідно з наданими платіжними документами;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом покладення обов`язку на відповідача подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду у цій справі.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що звернулась до відповідача із заявою щодо переходу на інший вид пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», проте відповідачем відмовлено у здійснення такого переходу. Вважає рішення відповідача про відмову у переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 02.09.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №280/5871/20. Повідомлено сторін про розгляд справи одноособово суддею Сіпакою А.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), протягом шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надавши 13.10.2020 до суду відзив на адміністративний позов (вх.№48594), в якому зазначає, що позивачу відмовлено у переведенні з пенсію за віком на пенсію державного службовця, оскільки надана довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01.04.2020 № 03-02-18/373 не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», а тому відсутні підстави для врахування цієї довідки. З огляду на зазначене, позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дослідивши та оцінивши докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 30.06.2019.

Позивачем від уповноважених органів отримано наступні довідки:

- довідку Міністерства освіти і науки України про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за № 16.31-159 від 01.04.2020;

- довідку Міністерства освіти і науки України про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за №16.31.160 від 01.04.2020 - період з грудня 2018 по 16 березня 2020;

- довідку Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації Довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за № 03.2-18/373 від 01.04.2020 - період з травня 2016 по грудень 2018.

02.04.2020 через свій електронний кабінет ВЕБ-порталу Пенсійного фонду України позивач звернулася із заявою №ВЕБ-26002-Ф-С-20-016338 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо переходу на інший вид пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІІІ, з 17.03.2020, з наданням до заяви вище перелічених довідок, яка була зареєстрована 06.04.2020 за №8043/Х-2600-20. Інших документів позивачем до заяви не додано, так як вони наявні в пенсійній справі.

Листом №6799-8043/Х-02/8-2600/20 від 08.04.2020 заступник начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві повідомив позивачу, що вона звернулася з заявою не установленої форми і з цієї причини мені відмовлено в переведенні на пенсію державного службовця.

04.06.2020 позивач повторно звернулася через свій електронний кабінет ВЕБ-порталу Пенсійного фонду України до головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою затвердженої форми, яка зареєстрована за № 3813 від 04.06.2020, про перехід на пенсію державного службовця та повторно до цієї заяви долучила довідки уповноважених органів.

Листом від 07.08.2020 за № 2600-0213-8/110222 заступник начальника головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві повідомив, що, оскільки довідка уповноваженого органу про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 01.04.2020 № 03-02-18/373 не відповідає вимогам постанови, то відсутні підстави для врахування цієї довідки для розрахунку пенсії, в зв`язку з чим позивачу відмовлено в переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

18.08.2020 заявою №ВЕБ-26002-Ф-С-20-049493 до Головного управління Пенсійною фонду України в м.Києві позивач направила оновлену довідку уповноваженого органу Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації №032-13/708 від 17.08.2020, яка є тотожною до наданої раніше уповноваженим органом по сумах, з яких сплачено ЄСВ, з проханням приєднати її до моєї заяви на перехід на пенсію державного службовця, надану головному управлінню Пенсійного фонду України в м.Києві 04.06.2020 №3813, проте відповіді станом на 28.08.2020 позивач не отримувала.

18.08.2020 ОСОБА_1 повторно звернулася зі скаргою №ВЕБ-28000-Ф-С-20-049504 до Пенсійного фонду України на незаконні дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови в переведенні мене на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Станом на 28.08.2020 вона відповіді не отримала.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням про відмову у переведенні з пенсію за віком на пенсію державного службовця, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (надалі за текстом - Закон № 889-VIII), згідно частини 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії, відповідно до статті 37 Закону 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (надалі за текстом - Закон №889-VIII), державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, стаття 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, стаття 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», закріплено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

- з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

- з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

- з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

- з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

- з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

- з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

- з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

- з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

- з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

- з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

- починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

- 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;

- 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

- 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

- 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

- 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

- 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

- 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

- 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

- 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

- 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

- 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Таким чином, з урахуванням норм абзацу 3 частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у ОСОБА_1 виникло право на пенсію за віком у 59 років, оскільки вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

59 років ОСОБА_1 виповнилось

ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після досягнення пенсійного віку, позивач звернулась із заявою до відповідача про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону Україну «Про державну службу».

Отже, позивач досягла відповідного віку, має необхідний страховий стаж роботи, та має достатній стаж державної служби, а тому набула права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, у зв`язку з вищевикладеним відмова відповідача у переведенні ОСОБА_1 на пенсію, відповідно до Закону №3723-ХІІ, є протиправною.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги в частинах визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 08.04.2020 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 року, та здійснити нарахування (перерахунок) та виплату пенсії, відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» в редакції від 10.12.2015 №889-VIII, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 за весь період, починаючи з 02.04.2020 року (з дня звернення із заявою), у розмірі 60 (шістдесят) відсотків від заробітку, зазначеного в довідках: за № 16.31-159 від 01.04.2020, за № 16.31.160 від 01.04.2020, за № 03.2-18/373 від 01.04.2020, за № 032-13/708 від 17.08.2020 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо подання звіту про виконання судового рішення у встановлений судом строк, суд зазначає про наступне.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги обставини даної справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з урахуванням положень частини першої статті 139 КАС України, судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 08.04.2020 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 року, та здійснити нарахування (перерахунок) та виплату пенсії, відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» в редакції від 10.12.2015 №889-VIII, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 за весь період, починаючи з 02.04.2020 року (з дня звернення із заявою), у розмірі 60 (шістдесят) відсотків від заробітку, зазначеного в довідках: за № 16.31-159 від 01.04.2020, за № 16.31.160 від 01.04.2020, за № 03.2-18/373 від 01.04.2020, за № 032-13/708 від 17.08.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053; ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 28.10.2020.

Суддя А.В. Сіпака