Справа № 490/1843/20
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/247/2020 Справа № 490/1843/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Дудник Г.С.,

за участі позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК № 2271614 від 20.03.2020 року, сержанта поліції Баб`єва В.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.; закрити провадження по справі відносно позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу правопорушення. В обґрунтування позову посилається на те, здійснюючи рух на ділянці, де його було зупинено, він здійснив об`їзд ТЗ, що стояв праворуч та закрив знак 5.23.1 «населений пункт», саме це на момент об`їзду не дало йому змоги побачити знак, а даний знак не продубльовано ліворуч шляху, як того вимагає ПДР. Не бачивши знаку позивач не міг виконати його. Інспектор не розглядав справу об`єктивно, як того вимагає закон, він виніс постанову, не розглянувши справи, також зробив це без участі позивача. Крім того, інспектор не повідомив позивача про те, що веде відеофіксацію їх розмови, чим порушив ст. 32 Конституції України. Також вимірювання швидкості руху сержантом ОСОБА_2 було здійснено приладом із функцією фото- та відеофіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі. Сержант ОСОБА_2 не ознайомив позивача з доказами, які з його слів, були зафіксовані приладом TruCAM tc 000721, про який зазначено в постанові. Під час спілкування з позивачем, сержантом ОСОБА_2 було порушено Наказ від 09.11.2016 року за № 1179 Міністерства внутрішніх справ України, а саме: зверхньо, зухвало та у саркастичній формі висміювали права позивача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 31.03.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищезазначеним адміністративним позовом.

29.05.2020 року до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов від представника відповідача, де він просить суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що під час несення служби у м. Херсон на 4 км. Миколаївського шосе відповідачем за допомогою вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000721) було виявлено порушення ПДР, а саме водій транспортного засобу Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 88 км/год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 20 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Факт правопорушення зафіксована на фото та відео, що містяться на диску, який додано до відзиву. Вимоги позивача є безпідставними. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку.

Позивач в судовому засіданні просив про задволення позову.Суду пояснив, що через суцільний ряд вантажівок на узбіччі дороги він не міг помітити дорожній знак, який попереджає про обмеження швидкості при в`їзді до міста, тому і продовжував їхати зі швидкістю, що не перевищувала 90 км/год. Коли його зупинив поліцейський, то він намагався йому пояснити, що не скоював правопорушення, оскільки через те, що обо`єктивно не міг побачити дорожній знак, то і не можливол його звинувачувати у порушенні ПДД. Оскільки з самого початку вимога поліцейського, як і зупинка його автомобіля, не була законною , то і він в свою чергу вважав за правильне не виконувати незаконну вимогу поліцейського та не надавати йому свої документи водія.

Вислухавши пояснення позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови серії ЕАК № 2271614 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 20.03.2020 року о 09 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 88 км/год., чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 38 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС000721. Позивач порушив п. 12.4 ПДР України, порушив п. 2.4 ПДР України водій не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно п. 12.4ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач у своєму позові зазначає, що він не помітив знак 5.23.1 «населений пункт».

Проте, переглянувши в судовому засіданні відео, записаного з вимірювача автотранспортних засобів TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000721), суд приходить до висновку, що поза розумним сумнівом позивач очевидно на момент вчинення адміністративного правопорушення перебував в населеному пункті.

Крім того, з вищезазначеного відео вбачається, що позивач дійсно керував автомобілем зі швидкістю 88 км/год., про що він не заперечував і в судовому засіданні.

З адміністративного позову вбачається, що позивач, зокрема, вважає використання приладу TruCAM незаконним, оскільки він використовувався не в автоматичному режимі.

Проте, такі твердження позивача не відповідають дійсності.

Результатими фото- та відеофіксації лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000721, зафіксовано автомобіль позивача Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як такий, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму на автомобільних дорогах.

Суд вважає даний доказ належним, допустимим та таким, що доводить дійсно факт перевищення позивачем допустимої швидкості руху.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», передбачає, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, дана стаття дозволяє інспектору патрульної поліції використовувати інформацію, отриману із відеотехніки, що закріплена на форменому одязі, службових транспортних засобах з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Разом з цим, посилання позивача на ті обставини, що поліцейський допустив порушення, оскільки тримав лазерний вимірювач швидкості TruCAM в руках, не заслуговує уваги, оскільки чинним законодавством, зокрема ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» не обмежено спосіб розміщення відеоприладу, яким є вимірювач швидкості.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно з п.п.1, 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07листопада 2015року №1395 (далі-Інструкції), справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частиною 2 статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 9 розділу III Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно з положеннями п. п. 1, 2 розділу IV Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283КУпАП.

Так, з наданого представником відповідача відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції , вбачається, що поліцейський сержант поліції 1 батальйону 4 роти Баб`єв В.В. підійшов до позивача, належним чином представився водію та пояснив причину його зупинки та вчиненого ним правопорушення. Також з відеозапису вбачається, як поліцейський вичерпно роз`яснив водію права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та повідомив, що відносно нього буде винесена постанова про адміністративне правопорушення. Після цього в присутності водія інспектор склав та роздрукував електронну постанову.

Таким чином, представником відповідача виконано всі вимоги законодавства при винесені оскаржуваної постанови.

Проте, позивачем не надано доказів на спростування обставин викладених у оспорюваній постанові.

Так, по-перше, з відеозапису чітко вбачається, що місцем зупинки водія ОСОБА_1 є ділянка дороги, по сторонам якої знаходяться певні будівлі, будинки , розвинута інфраструктра, отже твердження позивача , що він і не міг усвідомити, що вказана ділянка автодороги вже є територією населеного пункту - поза розумним сумнівом не відповідають обставинам справи

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про Національну поліцію», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Слід також врахувати, що на відеозаписі, дослідженому в судовому засіданні зафіксовано неналежну поведінку позивача щодо представника правоохоронного органу.

Позивач поводив себе зухвало, неодноразово звертався до поліцейського з використанням слів ненормативної лексики, закривав вікно під час розмови з ним, погрожував йому , що може домогтися звільнення та навіть порушення кримінальної справи проти останнього. Також зазначав, що оскаржить будь-які дії поліцейського в суді і суд обов`язково задовольнить його скаргу та визнає його дії та постанову незаконними, адже за його численними позовами всі судді насміхаються над поліцейськими.

Вказана поведінка позивача ОСОБА_1 свідчить про неусвідомлення ним протиправності своїх дій в сфері безпеки дорожнього руху ( під час керування ТЗ) , що, всвою чергу, створює підвищену суспільну неьбезпеку таких дій як для самого себе та пасажирів його автомобіля, так і інших учасників дорожнього руху.

Поряд з цим, поліцейський поводив себе у відповідності до своїх службових обов`язків, був витраманим і ввічливим, що відповідає Правилам етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016 року.

Також з відео чітко вбачається, що позивач ( а він не оспорював цього і в судовому засіданні) категорично відмовився на вимогу поліцейського надавати йому посвідчення водія та документи на автомобіль , зазначаючи, що йому дуже цікаво як же поліцейський самостійно дізнається, хто зараз сидить за кермом.

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездітності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення позивачем правил дорожнього руху, що давало підстави для притягнення його до встановленої законом відповідальності, крім того він керував транспортним засобом і не пред`явив для перевірки посвідчення водія та документи на автомобіль, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З огляду на наведене, суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2271614 від 20.03.2020 року поліцейський сержант поліції 1 батальйону 4 роти Баб`єв В.В. Управління патрульної поліції в Херсонській області діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника ОСОБА_1 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Враховуючи вищевказане, оскільки підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 134,139 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області про скасування постанови серії ЕАК № 22716114 від 20 березня 2020 року - відмовити.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня складання повного тексту сторонами у разі, якщо воно не буде оскаржено. Якщо рішення буде оскаржено, то воно набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції якщо його не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання повного тексту до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 16 жовтня 2020 року.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.