Справа № 380/4271/20
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4271/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Сільник Н.Є.

за участю:

представника відповідача - Козоріз О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, у якій просить суд:

- скасувати рішення Личаківського управління Головного управління ДПС у Львівській області №1873/5/10/13-01- 55-05 від 18 вересня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління ДПС України у Львівській області поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи за ставкою 5% від доходу з 01 жовтня 2019 року.

Позиція позивача наведена у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях, у яких позивач зазначила, що 17.10.2018 зареєстровано ОСОБА_1 як фізичну особу-підприємця, постановлено на облік у Державній фіскальній службі та зареєстровано платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5% від доходу фізичної особи-підприємця. Проте, під час реєстрації фізичної особи-підприємця державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради було допущено помилку при внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема неправильно вказано адресу реєстрації місця проживання ФОП. Після внесення коригувань ФОП ОСОБА_1 залишалась на обліку в Галицькому управлінні ГУ ДФС у Львівській області до закінчення 2018 року, тому сплата єдиного податку проводилась на рахунок Галицького управління ГУ ДФС у Львівській області. З 01.01.2019 ФОП ОСОБА_1 передали на облік до Личаківської державної податкової інспекції Личаківського управління Головного управління ДФС у Львівській області. 18.09.2019 спірним рішенням ФОП ОСОБА_1 було виключено з реєстру платника єдиного податку з підстав, що у позивача наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Позивач вважає, що спірне рішення прийнято з порушенням норм п.299.11 ст.299 ПК України, оскільки спірним рішенням визначено дату виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку 30 вересня 2019 року, в той час як п.299.11 ст.299 ПК України встановлено, що анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. З огляду на те, що позивач зареєстрована фізичною особою-підприємцем 17.10.2018 (3 квартал 2018 року), крайній строк подання податкової декларації платника єдиного податку за 2018 рік становив 9 лютого 2019 року. З 01.01.2019 ФОП ОСОБА_1 перейшла на облік до Личаківської ДПІ, відповідно і податкова декларація платника єдиного податку за 2018 рік була подана до Личаківської ДПІ. 18 грудня 2018 року ФОП ОСОБА_1 здійснила оплату єдиного податку за листопад 2018 року на реквізити Галицької ДПІ, про що свідчить платіжне доручення № 41 від 18.12.2018. 16 січня 2019 року позивачем було сплачено 82 970 гривень 69 копійок єдиного податку за грудень 2018 року відповідно до платіжного доручення № 120 від 16.01.2019. Однак, зважаючи на той факт, що з 1 січня 2019 року ФОП ОСОБА_1 було передано на облік до Личаківської ДПІ, платіж проведений позивачем 16.01.2019 на реквізити Галицької ДПІ не було зараховано до інтегрованої картки платника податків. Зокрема, відповідні обставини призвели до виникнення недоїмки на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Позивач стверджує, що не ухилялась від сплати зобов`язань згідно з ПК України, сплата єдиного податку відбувалася своєчасно, відповідно до вимог податкового законодавства. Вказує, що помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений Податковим кодексом України, мають кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку, передбаченою абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298. Податкового кодексу України. Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, встановлений для сплати єдиного податку, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення іншого отримувача у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений ПК України строк, а відтак і для застосування підстави анулювання реєстрації платника єдиного податку, передбаченої абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України. 09 жовтня 2019 року позивачем була здійснена повторна оплата єдиного податку у сумі 82 970 гривень 69 копійок на реквізити Личаківської ДПІ відповідно до платіжного доручення №671 від 09.10.2019, тому на даний момент у ФОП ОСОБА_1 немає жодного податкового боргу, в тому числі з єдиного податку. Просила позов задовольнити.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що рішенням Головного управління ДФС у Львівській області від 18.09.2019 № 1873/5/10/13-01-55-05 було виключено з реєстру платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , оскільки встановлено, що у фізичної особи-підприємця наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у порядку встановленому Податковим кодексом України. Сума податкової заборгованості у фізичної особи-підприємця по податку "єдиний податок з фізичних осіб" станом на 01.09.2019 становить - 7531,58 гривень, що підтверджено інтегрованою карткою платника податку. Вищенаведене стало підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку у зв`язку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у порядку встановленому Податковим кодексом України та відповідно до абзацу 8 п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України. Отже, спірне рішення прийняте з урахуванням вимог порядку реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку, встановлених ст. 299 Кодексу, є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві, просив в задоволенні позову відмовити.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 04.06.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

06.07.2020 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії; вирішено перейти до розгляду справи № 380/4271/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні 15.10.2020 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Суд встановив, що ОСОБА_1 зареєстровано 17.10.2018 за № 0094100 в Єдиному державному реєстрі Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізичну особу підприємця.

Основними видами діяльності за КВЕД є діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування.

Суд встановив та не заперечується відповідачем, що з моменту реєстрації (17.10.2018) до 2019 року ФОП ОСОБА_1 перебувала на обліку у Галицькому управлінні ГУ ДФС у Львівській області, зокрема у зв`язку з невірним внесенням адреси проживання.

У подальшому ФОП ОСОБА_1 була взята на обліку у Личаківське управлінні ГУ ДФС у Львівській області.

21.01.2019 ФОП ОСОБА_1 подала податкову декларацію платника єдиному податку з фізичних осіб за 2018 рік з визначеною сумою податкового зобов`язання - 123970,74 грн., крайній термін сплати 21.02.2019.

18.12.2018 ФОП ОСОБА_1 сплачено на рахунок УДКСУ у Галицькому районі м. Львова 41000,06 грн єдиного податку з підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за листопад 2018 року.

16.01.2019 ФОП ОСОБА_1 сплачено на рахунок УДКСУ у Галицькому районі м. Львова 82970, 69 грн єдиного податку з підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за грудень 2018 року.

15.02.2019 ФОП ОСОБА_1 сплачено на рахунок УДКСУ у Личаківському районі м. Львова 24893, 70 грн єдиного податку з підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за січень 2019 року.

18.02.2019 ФОП ОСОБА_1 сплачено на рахунок УДКСУ у Личаківському районі м. Львова 30000 грн єдиного податку з підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за січень 2019 року.

18.09.2019 Личаківським управлінням Головного управління ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку умов застосування спрощеної системи, за результатами якої складено акт перевірки №5.

Перевіркою встановлено, що позивачем не сплачено протягом двох послідовних кварталів податкові зобов`язання по єдиному податку з фізичних осіб (абз. 8 пп.298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України).

На підставі акта перевірки №5 від 18.09.2019 Личаківським управлінням Головного управління ДПС у Львівській області прийнято рішення № 1873/5/10/13-01-55-05 про анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку. Підставою для прийняття відповідного рішення є висновки контролюючого органу щодо наявності у ФОП ОСОБА_1 податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Позивач вважає спірне рішення протиправним, що зумовило звернення її до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до п.291.2 ст.291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з п. 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень; 2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень. Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи; 3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень; 4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники: а) юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків; б) фізичні особи - підприємці, які провадять діяльність виключно в межах фермерського господарства, зареєстрованого відповідно до Закону України "Про фермерське господарство", за умови виконання сукупності таких вимог: здійснюють виключно вирощування, відгодовування сільськогосподарської продукції, збирання, вилов, переробку такої власновирощеної або відгодованої продукції та її продаж; провадять господарську діяльність (крім постачання) за місцем податкової адреси; не використовують працю найманих осіб; членами фермерського господарства такої фізичної особи є лише члени її сім`ї у визначенні частини другої статті 3 Сімейного кодексу України; площа сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду у власності та/або користуванні членів фермерського господарства становить не менше двох гектарів, але не більше 20 гектарів.

Відповідно до п.294.1 ст.294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік. Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Згідно з п.294.2 ст.294 Податкового кодексу України податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду. Попередній податковий (звітний) рік для новоутворених сільськогосподарських товаровиробників - період з дня державної реєстрації до 31 грудня того ж року. Податковий (звітний) період для сільськогосподарських товаровиробників, що ліквідуються, - період з початку року до їх фактичного припинення.

Для зареєстрованих в установленому порядку фізичних осіб - підприємців, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому особу зареєстровано платником єдиного податку (абз.1 п.294.4 ст.294 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України встановлено, що кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Згідно з приписами пп.16.1.3 та 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.31.1 ст.31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Пунктом 54.1 ст.54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.295.3 ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал. Сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси (п.295.4 ст.295 Податкового кодексу України).

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений ст.299 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.299.10 ст.299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Згідно з пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:

1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

3) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

4) у разі застосування платником єдиного податку іншого способу розрахунків, ніж зазначені у пункті 291.6 статті 291 цього Кодексу, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено такий спосіб розрахунків;

5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення;

7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності;

8) у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів;

9) у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

Пунктом 299.11 ст.299 Податкового кодексу України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Абзацом 2 п.295.8 ст.295 Податкового кодексу України визначено, що у разі анулювання реєстрації платника єдиного податку за рішенням контролюючого органу податкові зобов`язання із сплати єдиного податку нараховуються такому платнику до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому проведено анулювання реєстрації.

Отже, анулювання свідоцтва платника єдиного податку за рішенням податкового органу на підставі п.299.10 ст.299 та пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України можливе за умови наявності у платника єдиного податку податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Матеріалами справи встановлено, що 21.01.2019 ФОП ОСОБА_1 подала податкову декларацію платника єдиному податку з фізичних осіб за 2018 рік з визначеною сумою податкового зобов`язання - 123970.74 грн., крайній термін сплати 21.02.2019.

18.12.2018 ФОП ОСОБА_1 сплачено на рахунок УДКСУ у Галицькому районі м. Львова 41000,06 грн єдиного податку з підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за листопад 2018 року.

16.01.2019 ФОП ОСОБА_1 сплачено на рахунок УДКСУ у Галицькому районі м. Львова 82970, 69 грн єдиного податку з підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за грудень 2018 року.

15.02.2019 ФОП ОСОБА_1 сплачено на рахунок УДКСУ у Личаківському районі м. Львова 24893, 70 грн єдиного податку з підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за січень 2019 року.

18.02.2019 ФОП ОСОБА_1 сплачено на рахунок УДКСУ у Личаківському районі м. Львова 30000 грн єдиного податку з підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за січень 2019 року.

При цьому суд звертає увагу на те, що підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку стала наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Так, станом на 01.04.2019 за ФОП ОСОБА_1 числилась недоїмка у сумі 15217,48 грн.

У період з 05.03.2019 по 07.05.2019 позивачем здійснено оплату податку у сумі 12859,5 грн., 13778,22 грн., 3702,05 грн.

Станом на 01.05.2019 за ФОП ОСОБА_1 числилась недоїмка у сумі 1439,26 грн.

ФОП ОСОБА_1 подана податкова декларація за І квартал 2019р. з визначеною сумою податкового зобов`язання - 81531,41 грн., крайній термін сплати 20.05.2019.

В рахунок сплати зазначеної суми задекларованого податкового зобов`язання ФОП ОСОБА_1 проведено оплату лише 05.06.2019 на суму 15977,42 грн., 10.07.2019 на суму 36151,87 грн., 06.08.2019 на суму 15439,09 грн., 06.08.2019 на суму 60000 грн.

Станом на 01.06.2019 за ФОП ОСОБА_1 числилась недоїмка у сумі 79268.62 грн; станом на 01.07.2019 у сумі 63291,2 грн; станом на 01.08.2019 у сумі 27139,33 грн.

Подана ФОП ОСОБА_1 податкова декларація за півріччя 2019 р. з визначеною сумою податкового зобов`язання - 55831,34 грн., крайній термін сплати 19.08.2019.

В рахунок сплати зазначеної суми задекларованого податкового зобов`язання ФОП ОСОБА_1 проведено оплату лише 20.09.2019 на суму 20066,11 грн

Станом на 01.09.2019 за ФОП ОСОБА_1 числилась недоїмка у сумі 7531,58 грн.

Однак, зазначена заборгованість виникла у зв`язку з помилковою сплатою позивачем 16.01.2019 на рахунок УДКСУ у Галицькому районі м. Львова 82970, 69 грн єдиного податку з підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за грудень 2018 року.

Сплата єдиного податку на рахунок УДКСУ у Галицькому районі м. Львова була зумовлена тим, що з моменту реєстрації (17.10.2018) до 2019 року ФОП ОСОБА_1 перебувала на обліку у Галицькому управлінні ГУ ДФС у Львівській області, зокрема, у зв`язку з невірним внесенням державним реєстратором адреси її проживання.

У подальшому ФОП ОСОБА_1 була взята на облік у Личаківське управлінні ГУ ДФС у Львівській області.

З приводу наведеного слід вказати на те, що Верховний Суд у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 813/676/17 дійшов висновку, що сплата коштів до відповідного бюджету (місцевого бюджету) за податковими зобов`язаннями здійснена своєчасно, оскільки кошти (єдиний податок з фізичних осіб), хоч і не перераховані на рахунок в органи казначейства, відкритий для сплати єдиного податку до бюджету, однак помилкове зазначення рахунку не призвело до ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок, та як наслідок до відповідного місцевого бюджету. А тому сплата коштів на неправильний рахунок не може вважатися підставою для висновку про несплату позивачем податкового зобов`язання та застосування до нього відповідних санкцій.

Суд звертає увагу на те, що платіжне доручення від 15.01.2019 № 120 на сумі 82970, 69 грн свідчить про перерахування позивачем коштів з одного бюджетного рахунку на іншій та підтверджує факт виконання обов`язку платника податків сплати таких платежів.

Чинним законодавством передбачено відмінні за своїм змістом поняття: "сплата податку" та "зарахування податку". Сплата податку платником відбувається шляхом подання до установи банку платіжного доручення. Відносини щодо зарахування платежів на єдиний казначейський рахунок є бюджетними правовідносинами і здійснюються вони без безпосередньої участі платника податків і зборів (обов`язкових платежів).

Вказана правова позиція також викладена і в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 27.03.2018 №805/171/17-а, яка в силу приписів ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що податкове правопорушення в розумінні абз. 8 пп.298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України у межах спірних правовідносин відсутнє, відтак, виключення з реєстру платника єдиного податку, у даному випадку - позивача є безпідставним.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що відповідачем безпідставно прийнято спірне рішення, тому таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно, у випадку визнання протиправним та скасування рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку, саме на відповідача покладається обов`язок поновлення анульованої реєстрації.

Таким чином, позов позивача в частині зобов`язання поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи за ставкою 5 % з 1 жовтня 2019 року в реєстрі платників єдиного податку також підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Личаківського управління Головного управління ДПС у Львівській області №1873/5/10/13-01- 55-05 від 18 вересня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС України у Львівській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи за ставкою 5% від доходу з 01 жовтня 2019 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) за рахунок її бюджетних асигнувань 2102 (дві тисячі сто дві) грн судового збору на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.10.2020.

Суддя Р.М. Брильовський