Справа № 380/527/20
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/527/20 пров. № А/857/9555/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Кухтея Р.В.,

Шевчук С.М.,

секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Кедик М.В.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Львові о 10 год 00 хв. 22 червня 2020 року, повне судове рішення складено 02 липня 2020 року, у справі №380/527/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Захід» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

17.01.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКА ЗАХІД» (далі Товариство) звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.12.2019 № .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних не заперечується, однак таке відбулось не з вини Товариства, а через накладений арешт на кошти суми ліміту ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ). Суд першої інстанції вказав, що причиною несвоєчасної реєстрації позивачем спірних податкових накладних стала не протиправна бездіяльність Товариства, а арешт його рахунків (у тому числі, суми ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ), який фактично знятий ДФС України лише 17.10.2019. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що неможливість реєстрації податкових накладних зумовлена причинами незалежними від позивача як платника податків, який своєчасно вжив заходів задля виконання своїх податкових обов`язків із реєстрації податкових накладних, а також для усунення причин, що спричинили неможливість реєстрації податкових накладних, що свідчить про відсутність вини позивача у порушенні строків реєстрації податкових накладних і, як наслідок, про відсутність правових підстав для застосування штрафних санкцій на підставі п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що Товариством не надано квитанцій, які б підтверджували своєчасну реєстрацію податкових накладних, не заперечено несвоєчасну реєстрацію таких. Скаржник вказує, що після арешту ліміту за рішенням суду Товариство безперешкодно здійснило реєстрацію митної декларації та реєстрацію розрахунку коригування. Скаржник зазначає, що сам по собі арешт майна не є поважною причиною пропуску строку реєстрації податкових накладних, що судом першої інстанції не враховано.

Товариство подало відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що починаючи з 02.09.2019 по 23.10.2019 Товариство з обставин, які не залежали від його волі фактично було позбавлене можливості проводити реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, порушення термінів реєстрації податкових накладних відбулося не з вини Товариства, а тому застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію ПН в ЄРПН є незаконним.

В судовому засіданні представник відповідача подану апеляційну скаргу підтримав, представник позивача щодо поданої апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКА ЗАХІД» зареєстроване як юридична особа 02.03.2004, серед видів діяльності - 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

19.11.2020 старшим державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Самбірського управління ГУ ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Ніка Захід» термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт №139/56.12-10/32893148.

Відповідно до висновків акта №139/56.12-10/32893148 встановлено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в сумі 4 825 501,52 грн.

21.12.2019 на підставі акта перевірки №139/56.12-10/32893148 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № , яким до ТОВ «Ніка Захід» застосовано штраф на загальну суму 951 921,48 грн. Зокрема: - за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1 854 498,71 грн. застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 185 450,27 грн.; - за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 1 248 593,85 грн. застосовано штраф в розмірі 20% у сумі 249 718,80 грн; - за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 1 722 507,04 грн. застосовано штраф в розмірі 30% у сумі 516 752,41 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи таке протиправним, Товариство звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час проведення перевірки, (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з положеннями статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.1 статті 76 ПК України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Таким чином, метою камеральної перевірки є виявлення в даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиному реєстрі податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які вказують на допущені платником податків порушення термінів реєстрації податкових накладних, відповідальність за що передбачена статтею 120-1 ПК України.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Отже, реєстрація податкової накладної в ЄРПН є обов`язком постачальника товарів чи послуг. Цьому обов`язку кореспондує обов`язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в ЄРПН.

При цьому в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до Єдиного реєстру податкових накладних є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до Єдиного реєстру податкових накладних.

Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом дій такого, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.

Допущення платником податку податкового правопорушення щодо нереєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН має наслідком застосування відповідальності у вигляді штрафу.

Водночас, слід враховувати, що відповідно до підпункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, саме протиправність дії/бездіяльності є обов`язковою умовою для визнання такої дії/бездіяльності правопорушенням, а тому для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до них (їх нереєстрацію), необхідно встановити причини, що зумовили допущення такого пропуску, та перевірити чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації таких документів.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 08.10.2019 у справі №820/3006/17, від 21.01.2020 у справі №826/7925/16.

Як зазначено у позовній заяві Товариством встановлено, що в «Електронному кабінеті платника податків», починаючи з 02.09.2019 з`явилось повідомлення про накладення арешту лімітів ПДВ за рішенням суду у справі №757/44090/19-к від 22.08.2019 на суму 88 960 176,58 грн.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2019 у справі 757/44090/19-к задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на кошти суми ПДВ в сумі 88 960 176,58 грн в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «Ніка Захід» () із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею.

Вважаючи вказану ухвалу протиправною, ТОВ «Ніка Захід» 06.09.2019 звернулось до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна (а.с.174-178).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2019 у справі №757/47762/19-к, клопотання ТОВ «Ніка Захід» задоволено, скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.08.2019 по справі №757/44090/19-к на кошти-суми ПДВ в сумі 88 960 176,58 грн., в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «Ніка Захід» (), на яку вказаний платник податків має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач листом від 08.10.2019 направив до ДПС України ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2019 у справі № 757/47762/19-к (а.с.182-183).

Водночас, з долучених до матеріалів справи квитанцій вбачається, що позивачем при спробі реєстрації податкових накладних 10.10.2019 (ПН № 2758 від 31.08.2019) та 11.10.2019 (ПН № 2763 від 31.08.2019 та № 2766 від 31.08.2019), в такій реєстрації відмовлено у зв`язку з накладенням арешту за рішенням суду (а.с.165-169).

Як встановлено судом першої інстанції з даних «Електронного кабінету платника податків» ДПС України після отримання від ТОВ «Ніка Захід» 11.10.2019 копії ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2019 у справі № 757/47762/19-к (якою знято арешт лімітів ПДВ) замість провести зняття арешту і виконати вимоги ухвали повторно накладено арешт на суми лімітів ПДВ на суму 88 960 176,58 грн. Після даної операції заблокованими стали вже ліміти ПДВ ТзОВ «Ніка Захід» на суму 177 920 353,20 грн. (88 960 176,58 х 2 = 177 920 353,20).

Зазначені арешти лімітів ПДВ зняті ДПС України лише 17.10.2019, що підтверджено повідомленням відображене в «Електронному кабінеті платника податків» ТОВ «Ніка Захід».

Крім цього, як встановлено судом першої інстанції з інформації, яка відображена в Електронному кабінеті платника податків, ТОВ «Ніка Захід» починаючи з 02.10.2019 по 23.10.2019 за рішенням Комісії Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ТОВ «Ніка Захід» віднесено до «ризикових» платників податків на підставі пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податків.

Після надання ТОВ «Ніка Захід» письмового клопотання у ГУ ДПС у Львівській області щодо відсутності «ризиків», рішенням комісії від 23.10.2019 ТОВ «Ніка Захід» виключено з переліку «ризикових» платників податків.

Таким чином, з 02.09.2019 по 23.10.2019 Товариство було позбавлене об`єктивної можливості реєструвати податкові накладні в ЄРПН, хоч останнім вчинялись всі передбачені законом дії направлені на належне виконання вимог діючого податкового законодавства.

При цьому, аргументи скаржника про те, що сам факт несвоєчасної реєстрації податкової накладної є безумовною підставою для застосування штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, не узгоджуються з положеннями податкового законодавства, оскільки несвоєчасна реєстрація податкових накладних є податковим правопорушенням, відповідальність за яке може мати місце лише за наявності вини платника податків.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що порушення допущене позивачем щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних відбулося з незалежних від позивача причин, позивач своєчасно вжив заходів задля виконання своїх податкових обов`язків із реєстрації податкових накладних, а також для усунення причин, що спричинили неможливість реєстрації податкових накладних, що вказує на відсутність вини позивача у порушенні строків реєстрації податкових накладних і, як наслідок, відсутність правових підстав для застосування штрафних санкцій.

Аргументи скаржника щодо допущеної бездіяльності у реєстрації податкових накладних не заслуговують на увагу, оскільки згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2019 у справі 757/44090/19-к окрім накладення арешту на кошти суми ПДВ в сумі 88 960 176,58 грн в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «Ніка Захід» (), позивачу ще й заборонено використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею.

Щодо аргументів апелянта про безперешкодне здійснення позивачем після 11:20 02.09.2019 (момент накладення арешту на ліміт ПДВ) реєстрації митної декларації (14:00 02.09.2019) та розрахунку коригування (14:37 02.09.2019), як підставу протиправної бездіяльності у невчасній реєстрації податкових накладних, то суд апеляційної інстанції вважає такі спростовані поданими доказами, на які покликається і апелянт, оскільки такі дії вчинялись не позивачем, а третіми особами: митним органом та ТзОВ «ОКСІ ТОРГ».,

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 21.12.2019 № , на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року у справі №380/527/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 26.10.2020 згідно з ч.3 ст.321 КАС України