Справа № 380/6666/20
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/6666/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся в суд з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (01601, вул. Ак. Богомольця,10, м. Київ; ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача в частині відмови у призначенні виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України відповідно до пунктів 3,9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності 03.03.2020 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України та звільнений зі служби з 05.11.2015 року через хворобу. 03.03.2020 Львівським обласним центром медико-соціальної експертизи позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, 50% втрати працездатності. Відповідними довідками підтверджується причинно-наслідковий зв`язок між травмою та захворюванням, які діагностовано у позивача та виконанням службових обов`язків та проходженням служби в ОВС, та у наслідку інвалідністю ІІІ групи, відповідною втратою працездатності. Отже, 03.03.2020 року коли позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ у нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності тобто в сумі 315 300,00 грн. Позивач подав відповідачу вичерпний перелік документів, передбачений Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції для отримання грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, внаслідок травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків. Надалі Ліквідаційна комісія Департаменту Державної охорони при МВС України сформувало висновок та пакетом поданих позивачем документів подано до МВС України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги. Однак Департаментом фінансово-облікової політики МВС України не прийнято жодного рішення за вказаними матеріалами та повернуто відповідні матеріали до Ліквідаційної комісії Департаменту Державної охорони при МВС України, яке надалі повернуло такі позивачу. Оскільки позивач вважає, що відповідачами порушено його права та обов`язки, за їх захистом звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Постановою КМУ від 27.12.2018 № 1146, яка набрала чинності 04.01.2019 року, були внесені зміни, зокрема, до підпункту 9 пункту 5 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою КМУ від 28.10.2015 року №877. Відповідно до підпункту 9 пункту 5 Положення про Національну поліцію, з метою організації своєї діяльності НП фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України (за винятком діяльності поліції охорони, яка утримується за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах, крім виплат державою компенсації частини лізингових платежів у разі забезпечення поліцейського житлом на умовах фінансового лізингу, а також гарантованої з боку держави одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського або колишнього працівника міліції, що здійснюються за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції), інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне і цільове їх використання. Отже, Урядом чітко визначено, що виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції. Відповідно до пункту 27 Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ, затвердженим постановою КМУ від 10.08.1993 № 615, Державна служба охорони за рахунок коштів, що надходять від виконання договорів, зокрема, здійснює в установленому законодавством порядку виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або настання інвалідності працівника міліції охорони. З 01.01.2007 року Державна служба охорони при МВС України здійснювала виплату, передбаченої Законом України «Про міліцію» одноразової грошової допомоги колишнім працівникам підрозділів ДСО через засновану нею Українську охоронно-страхову компанію. Отже, покриття витрат на виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 має здійснюватись поліцією охорони за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , 27.03.2020 звернувся до Голови Ліквідаційної комісії Рівненського вищого професійного училища Департаменту поліції охорони із заявою (рапортом) про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлено третю групу інвалідності через захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. До вказаної заяви (рапорту) позивач надав: довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, виписку з акту огляду МСЕК, свідоцтво про хворобу № 367, копії сторінок паспорта, копію ідентифікаційного коду, довідку з банківськими реквізитами (а.с. 28).

Ліквідаційною комісією Департаменту державної служби охорони при МВС України області прийнято висновок про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням працівникові міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 315 300,00 грн. (а.с.27)

23 червня 2020 року Департамент фінансово-облікової політики МВС України скерував Ліквідаційній комісії Департаменту Державної служби охорони при МВС України лист «Про повернення матеріалів ОСОБА_1 » з додатками, відповідно до якого за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги з`ясовано з надісланих матеріалів, що висновком від 28.05.2020 року, затвердженим заступником голови Ліквідаційної комісії Департаменту ДСО при МВС України В. Тищенком та засвідченим відповідною печаткою, відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку ОСОБА_1 було призначено одноразову грошову допомогу в розмір 315 300 грн. Пунктом 11 Порядку передбачено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції (у випадку ОСОБА_1 - ДДСО при МВС України), суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органів внутрішніх справ. Згідно з постановою КМУ від 13.10.2015 № 834 (зі змінами) правонаступником Департаменту ДСО при Міністерстві внутрішніх справ України та відповідних державних установ ДСО при МВС, що ліквідуються в установленому законодавством порядку, є органи поліції охорони. Згідно Положення про Національну поліцію, затвердженим постановою КМУ від 28.10.2015 № 877, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 27.12.2018 № 1146, Національна поліція фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України (за винятком діяльності поліції охорони, яка утримується за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах, крім виплат державою компенсації частини лізингових платежів у разі забезпечення поліцейського житлом на умовах фінансового лізингу, а також гарантованої з боку держави одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського або колишнього працівника міліції, що здійснюються за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції), інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне і цільове їх використання; а також відповідно до покладених на неї завдань організовує планово-фінансову роботу в центральному органі управління Національної поліції, її територіальних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери її управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів. Отже, відповідно до Положення та Порядку виплата ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, призначеної 28.05.2020 року висновком Ліквідаційної комісії ДДСО при МВС України, повинна здійснюватися за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України.

Згідно з листом № 11/3-40 лк від 06.07.2020 року Департаменту Державної служби охорони МВС України «Про розгляд заяви щодо призначення одноразової грошової допомоги» повідомлено позивача про те, що з метою уникнення нецільового використання бюджетних коштів виплата одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом до Національної поліції України, можлива на підставі прийнятого МВС висновку про прийняття рішення згідно з Порядком.

Позивач не погоджуючись із вказаною позицією відповідача щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, вважаючи її протиправною звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Однак тим же ж п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Статтею 23 Закону України «Про міліцію» встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пункт 8,9 Порядку №850 передбачає, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, Порядком №850 чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає саме Міністерство внутрішніх справ України.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ Закон України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ визнано таким, що втратив чинність.

Проте, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ.

Тобто, аналіз наведених вище норм чинного законодавства України дозволяє суду дійти висновку про те, що за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ, а обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України

Листом від 23.06.2020 № 19905/15-2020 Департамент фінансово-облікової політики МВС України скерував Ліквідаційній комісії Департаменту Державної служби охорони при МВС України документи позивача у зв`язку з тим, що відповідно до Положення та Порядку виплата ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, призначеної 28.05.2020 року висновком Ліквідаційної комісії ДДСО при МВС України, повинна здійснюватися за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України (а.с. 25).

Відтак, Міністерством внутрішніх справ України в порушення пункту 9 Порядку №850 не прийнято будь-яке рішення за результатами розгляду заяви позивача разом з висновком Ліквідаційної комісії Департаменту Державно служби охорони при МВС України.

Отже, відповідач всупереч вимогам пункту 9 Порядку №850 не розглянуло по суті матеріали про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу згідно з Порядком №850, повернуло їх та відповідно не прийняло жодного рішень, чим, на думку суду, вчинило протиправну бездіяльність.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що Порядком №850 не передбачено право МВС України повертати документи без прийняття рішення.

Оцінюючи посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №1146 від 27.12.2018, відповідно до яких з 04.01.2019 виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України суд зауважує наступне.

Доводи відповідача стосуються зміни правового регулювання щодо джерел виплати згаданої допомоги колишнім працівникам органів міліції охорони з огляду на реорганізацію системи МВС та впровадження в структурі Національної поліції України підрозділів поліції охорони (як правонаступників міліції охорони). Так, починаючи з 2019 року Уряд визначив кошторисне джерело коштів для виплати одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони. Проте, ці зміни жодним чином не вплинули на компетенцію МВС України як органу, що повинен на підставі Порядку №850 вирішити питання про наявність підстав для призначення цієї допомоги.

Таким чином, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію, а обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17, від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16, від 13 лютого 2018 року у справі № 806/845/16, від 15 травня 2018 року у справі № 161/16343/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 750/2250/17.

На даний час заява про виплату одноразової допомоги позивачу у встановленому законодавством Порядку не розглянута, відповідне рішення не прийнято, що свідчить про порушення відповідачем прав позивача, яке триває і на момент розгляду справи по суті.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень не прийнято рішення по суті розгляду матеріалів щодо здійснення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно з пунктом 9 Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів щодо здійснення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 без прийняття Міністерством внутрішніх справ України рішення по суті та зобов`язання повторно розглянути матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності та прийняти одне з рішень, передбачених пунктом 9 Порядку № 850.

Підсумовуючи свої висновки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат провести у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів щодо здійснення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 без прийняття Міністерством внутрішніх справ України рішення по суті відповідно до Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності та прийняти одне з рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня) 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України (01601, вул. Ак. Богомольця,10, м. Київ; ).

Повний текст рішення складено 29 жовтня 2020 року.

Суддя Кухар Н.А.