Справа № 240/6423/20
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 жовтня 2020 року м. Житомир справа № 240/6423/20
категорія 112030500
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Токаревої М.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира про визнання протиправними дій, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, в якому просив суд:
- визнати дії Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради по нарахуванню і виплаті одноразової компенсації, як інваліду 2 групи з числа ліквідаторів в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, справа № 2-А-59/2012 протиправними;
- визнати дії Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради по нарахуванню і виплаті допомоги на оздоровлення за 2011 рік, як інваліду 2 групи з числа ліквідаторів в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, справа № 2-А-2897/2011 протиправними;
- відшкодувати за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку державної казначейської служби України моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн завданої незаконними діями посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень.
В обґрунтування позову вказав, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.11.2011 № 2-А-2897/2011 визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2011 рік в розмірах менших, ніж визначено ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік відповідно до частини 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, вставленого законом, з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.08.2013 року змінено спосіб і порядок виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2011 року по справі № 2-А-2897/2011 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира про визнання дій (бездіяльності) неправомірними та стягнення коштів, шляхом стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира на користь ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік в розмірі 4680 грн. 00 коп.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17.04.2012 № 2-А-59/2012 визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення різниці в одноразових компенсаціях при встановленні 2 групи інвалідності у розмірах менших, ніж визначено ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю в одноразових компенсаціях при встановленні 2 групи інвалідності у розмірах, встановлених ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.08.2013 року змінено спосіб і порядок виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2011 року по справі № 2-А-59/2012 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, шляхом стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира на користь ОСОБА_1 різниці в одноразових компенсаціях при встановленні групи інвалідності в розмірі 6205 грн. 20 коп.

В межах виконання зазначених рішень суду позивач 26.12.2016 отримав на картковий банківський рахунок кошти в сумі 4 680,00 грн. та 6 205,20 грн.

Позивач вважає, що перерахунок мав здійснюватися із врахуванням мінімальної заробітної плати на момент виплати, посилаючись на норму ч. 7 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", що діяла станом на 2007 рік, згідно якої розмір мінімальної заробітної плати визчається на момент виплати. Для розрахунку боргу Позивач виходить із мінімальної заробітної плати, яка була встановлена на 2019 рік та становить суму в розмірі 4173,00 грн.

Також, Позивач вказує на норму ч. 1 ст. 5 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень , яка встановлює, що у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Вважає, що вказані рішення суду по справам № 2-А-59/2012 та № 2-А-2897/2011 не виконувались 7 років, тому на недовиплачені суми слід нараховувати 21% (виходячи з: 3% річних х 7 років = 21%).

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позову, зауваживши, що рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17.04.2012 р. та від 14 листопада 2011 року, а також ухвали від 02.08.2013 року по справам за № 2-А-59/2012 по справі № 2-А-2897/2011 Управлінням праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира виконано в повному обсязі, в порядку та у спосіб визначеним законодавством. Розрахунок суми недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення здійснювався виходячи з мінімальної заробітної плати на 2011 рік, а різниця в одноразових компенсаціях при встановленні групи інвалідності виходячи з мінімальної заробітної плати на 2007 рік.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17.04.2012 р. № 2-А-59/2012 предметом розгляду даної справи була різниця одноразових компенсацій при встановленні групи інвалідності, яка була виплачена Позивачу 01.06.2007 року в сумі 94,80 грн. За результатом розгляду справи, суд фактично зобов"язав відповідача здійснити перерахунок суми виплаченої 01.06.2007 року виходячи з розміру встановленого ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . Тобто, здійснивши розрахунок, виходячи з мінімальної заробітної плати на 2007 рік, відповідач діяв в межах виконання даного рішення суду.

Аналогічна позиція міститься в рішенні Богунського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2011 року в справі № 2-А-2897/2011. Предметом розгляду даної справи є сума щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, яка була виплачена Позивачу 12.07.2011 року в сумі 120,00 грн. За результатом розгляду справи, суд фактично зобов"язав відповідача здійснити перерахунок суми виплаченої 12.07.2011 виходячи з розміру встановленого ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . І в цьому випадку, при розрахунку допомоги в межах виконання рішення суду, відповідач виходив з мінімальної заробітної плати встановленої на 2011 рік.

Отже, позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню.

Окремо суд звертає увагу, що правовідносини, які виникли у учасників вказаних судових справ в ході виконання рішень суду регулюються Законом України від 05 червня 2012 року №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі Закон №4901-VI), Законом України "Про виконавче провадження", ст.,ст. 370-383 ІV Розділу Кодексу адміністративного судочинства України, Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440 (далі - Порядок № 440) .

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 4901-VI, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 440, рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Пунктами 13-15 Порядку № 440 передбачено, що передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Пункту 19 Порядку № 440 бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Пунктом 20 Порядку № 440 передбачено, що погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845.

Частиною 1 ст. 5 Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, визначено, що у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Дана норма не стосується тривалості невиконання рішення суду, а стосується вже виділених бюджетних асигнувань (коштів), визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, які з тих чи інших причин вчасно, в межах тримісячного строку не перераховані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів на рахунок органу казначейства, який безпосередньо виконує рішення суду.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Стаття 1167 Цивільного кодексу України, визначає підстави відшкодування моральної шкоди, а саме, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Враховуючи відсутність причинно-наслідкового зв"язку між діями відповідача в межах виконання рішень суду та тривалістю очікування моменту виділення бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, позовна вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 19, 73-76, 242-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира (вул. Перемоги,55, м.Житомир,10003, ) про визнання протиправними дій, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева