Суддя: Пророк Віктор Васильович
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

судді Великої Палати Верховного Суду Пророка В. В.
провадження № 11-307сап20
Велика Палата Верхового Суду ухвалою від 19 жовтня 2020 року відкрила провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) від 17 вересня 2020 року про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 червня 2018 року №1695/2дп/15-18 про притягнення судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та за скаргою ОСОБА_2 на те саме рішення Вищої ради правосуддя.
З мотивами Великої Палати Верхового Суду повністю не погоджуюся з огляду на таке.
1. 04 червня 2018 року Друга Дисциплінарна палата ВРП ухвалила рішення № 1695/2дп/15-18 «Про притягнення судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності», яким притягнула суддю Вищого господарського суду України ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувала до нього дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення з посади з підстав допущення суддею правопорушень, які свідчать, що ним створено та запроваджено протиправні форми позапроцесуального керування судовою системою, що спричинило формування у суспільстві вкрай негативного сприйняття діяльності судової влади, оцінки ефективності функціонування всієї системи правосуддя та довіри до суду.
2. ОСОБА_1 з таким рішенням Другої Дисциплінарної палати ВРП не погодився та оскаржив його до ВРП.
3. За результатами розгляду цієї скарги ВРП відхилила наведені у ній доводи, погодившись з висновком її дисциплінарного органу про здійснення суддею Вищого господарського суду України ОСОБА_1 втручання у процес здійснення судочинства суддею Господарського суду міста Києва ОСОБА_3 , вирішення конкретних судових справ, перешкоджання здійсненню судами правосуддя на визначених законом засадах, тиск на суддів шляхом спонукання, погроз, шантажу та іншого протиправного впливу.
4. За висновком ВРП, її Друга Дисциплінарна палата правильно кваліфікувала ці дії як істотний дисциплінарний проступок, та застосувала до судді ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення його із займаної посади, що відповідає принципу пропорційності.
5. У зв`язку з цим ВРП своїм рішенням від 15 січня 2019 року № 94/0/15-19 залишила без змін рішення Другої Дисциплінарної палати ВРП від 04 червня 2018 року № 1695/2дп/15-18 про притягнення скаржника до дисциплінарної відповідальності.
6. Вважаючи це рішення незаконним, ОСОБА_1 оскаржив його до Великої Палати Верховного Суду.
7. Постановою від 11 квітня 2019 року у справі № 11-121сап19 Велика Палата Верховного Суду відмовила ОСОБА_1 у задоволенні скарги на рішення Вищої ради правосуддя від 15 січня 2019 року № 94/0/15-19 рро залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 червня 2018 року № 1695/2дп/15-18 про притягнення судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
7.1. Оцінивши наявні у справі матеріали та враховуючи встановлені у ході дисциплінарного провадження обставини, Велика Палата Верховного Суду погодилася, що ВРП та її дисциплінарний орган належним чином мотивували свої висновки щодо кваліфікації цих дій як істотного дисциплінарного проступку, наслідком вчинення якого є формування у суспільстві вкрай негативного сприйняття діяльності судової влади, оцінки ефективності функціонування всієї системи правосуддя та довіри до суду.
7.2. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду встановила, що оскаржуване рішення містить належним чином обґрунтовані мотиви із посиланням на конкретні діяння судді ОСОБА_1 , з яких ВРП, погодившись із рішенням її Другої Дисциплінарної палати, дійшла висновку про наявність правових підстав для застосування до цього судді дисциплінарної відповідальності у виді внесення подання про звільнення із займаної посади, що є пропорційним вчиненому, з урахуванням наслідків, які настали.
7.3. Суддя ОСОБА_1 не навів переконливих доводів на спростування висновків щодо наявності в його діях складу дисциплінарного проступку, за який його було притягнуто до відповідальності, та не спростовав висновків ВРП і її дисциплінарного органу про наявність правових підстав для притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді подання про звільнення з посади.
7.4. Велика Палата Верховного Суду також не погодилася з доводами скаржника, що дисциплінарну справу щодо нього порушено й розглянуто всупереч вимогам частини шостої статті 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за анонімною скаргою, оскільки особи, яка її подала, не існує.
7.5. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що на стадії порушення дисциплінарної справи у ВРП не було жодних підстав вважати скаргу анонімною, оскільки вони містять інформацію, яка дозволяє ідентифікувати особу-заявника: її прізвище, ініціали, підпис, адресу, номер телефону.
7.6. Відповідно до частини десятої статті 49 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» якщо в процесі розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарна палата дійде висновку про наявність ознак дисциплінарного проступку в діяннях інших суддів або про наявність ознак іншого дисциплінарного проступку в діяннях судді, щодо якого розглядається справа, Дисциплінарна палата може ухвалити рішення про відкриття відповідної дисциплінарної справи за власною ініціативою.
7.7. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що на стадії розгляду та ухвалення рішення, дисциплінарний орган ВРП не обмежений зазначеними у скарзі доводами, маючи повноваження відкрити дисциплінарну справу за власною ініціативою, якщо в процесі її розгляду дійде висновку про наявність правових підстав для цього.
7.8. Право громадян, юридичних осіб, органів державної влади та місцевого самоврядування на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) передбачене законом з метою інформування ВРП як органу, відповідального за формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, про відомі їм факти і обставини неналежної поведінки судді.
7.9. При цьому ініціатива зазначених осіб є не єдиним джерелом такої інформації, оскільки, як зазначалося вище, дисциплінарна справа може бути порушена і за власною ініціативою дисциплінарного органу.
7.10. Вимоги щодо зазначення у скарзі інформації, яка дозволяє ідентифікувати скаржника, та заборона розгляду анонімних скарг передбачені законом з метою дисциплінування осіб, які звертаються зі скаргами, забезпечення добросовісності звернень та можливості притягнення таких осіб до відповідальності за надання недостовірної або завідомо неправдивої інформації щодо дій судді.
7.11. Варто наголосити і на тому, що підставою притягнення судді до дисциплінарної відповідальності є не скарга на його дії, а факт допущення таким суддею порушення закону, яке містить склад дисциплінарного проступку.
7.12. Таким чином, беручи до уваги те, що на час порушення дисциплінарної справи за заявами, поданими від імені ОСОБА_2 , вони за формою відповідали вимогам закону, водночас у ході здійснення членом ВРП попередньої перевірки за цими скаргами було отримано відомості, які Дисциплінарна палата визнала достатніми для відкриття дисциплінарної справи щодо судді; за результатами розгляду дисциплінарної справи було встановлено факт вчинення суддею істотного дисциплінарного проступку, що є фактичною підставою для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності безвідносно до скарги, Велика Палата Верховного Суду вважає, що ВРП обґрунтовано указала в своєму рішенні, що доводи ОСОБА_1 про анонімність скарг є необґрунтованими і не могли впливати на процедуру здійснення дисциплінарного провадження.
8. 16 вересня 2019 року до Великої Палати Верховного Суду звернулася ОСОБА_2 зі скаргою на рішення Вищої ради правосуддя від 15 січня 2019 року № 94/0/15-19 «Про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати ВРП від 04 червня 2018 року № 1695/2дп/15-18 про притягнення судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності».
8.1. На обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначила, що із засобів масової інформації їй стало відомо, що 15 січня 2019 року ВРП нібито за її скаргою ухвалила рішення «Про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати ВРП від 04 червня 2018 року № 1695/2дп/15-18 про притягнення судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
8.2. При цьому скаржниця зауважує, що ані зазначена, ані будь-яка інша скарга ні щодо судді ОСОБА_1 , ні щодо інших суддів нею чи її адвокатами ніколи не готувались, не підписувались і не направлялись до ВРП або жодних інших державних, комунальних чи приватних органів та установ.
8.3. У зв`язку із зазначеним ОСОБА_2 вважала, що оскільки невідомими особами було використано без її дозволу та відома її ім`я для фабрикування справи проти судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 , від її імені було висловлено погляди, які вона не підтримує та ніколи не висловлювала, подано скаргу, що суперечить її волевиявленню, рішення ВРП від 15 січня 2019 року № 94/0/15-19 є протиправним та підлягає скасуванню як таке, що безпосередньо впливає на права ОСОБА_2 на недоторканість її особистості, свободу волевиявлення та свободу вираження думки.
8.4. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 30 вересня 2019 року відкрила провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення ВРП від 15 січня 2019 року № 94/0/15-19, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Другої Дисциплінарної палати від 04 червня 2018 року № 1695/2дп/15-18.
8.5. 27 лютого 2020 року до Великої Палати Верховного Суду звертався ОСОБА_1 з заявою (яку Велика Палата Верховного Суд не задовольнила) про залучення його як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Клопотання обґрунтоване тим, що справа за скаргою ОСОБА_2 на рішення ВРП від 15 січня 2019 року № 94/0/15-19, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Другої Дисциплінарної палати від 04 червня 2018 року № 1695/2дп/15-18 безпосередньо стосується дисциплінарного провадження щодо судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 , а також його прав та обов`язків.
8.6. Ухвалою від 12 березня 2020 року Велика Палата Верховного Суду закрила Провадження № 11-961сап19 за скаргою ОСОБА_2 на рішення Вищої ради правосуддя від 15 січня 2019 року № 94/0/15-19, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Другої Дисциплінарної палати від 04 червня 2018 року № 1695/2дп/15-18 у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 , з таких підстав.
8.7. Згідно із частиною першою статті 51 Закону № 1798-VIII право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до ВРП має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення. Скаржник має право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до ВРП за наявності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження.
8.8. За правилами частини сьомої статті 266 КАС України на рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, може бути подана скарга до Великої Палати Верховного Суду. Така скарга розглядається за правилами касаційного провадження, встановленими цим Кодексом.
8.9. Частиною другою статті 52 Закону № 1798-VIII визначено, що право на оскарження до суду рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, має суддя, щодо якого було ухвалено відповідне рішення, та скаржник, якщо рішення ВРП ухвалене за його скаргою.
8.10. Отже, право на оскарження рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, має лише суддя, щодо якого було ухвалено відповідне рішення, та скаржник, якщо рішення ВРП ухвалене за його скаргою.
8.11. Як установлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 зверталася до ВРП зі скаргою на рішення її Другої Дисциплінарної палати від 04 червня 2018 року № 1695/2дп/15-18, однак ця скарга була залишена без розгляду та повернута скаржнику через відсутність дозволу Другої Дисциплінарної палати на оскарження цього рішення.
8.12. Водночас оскаржуване ОСОБА_2 рішення ВРП прийнято за результатами розгляду скарги судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 на рішення Другої Дисциплінарної палати ВРП від 04 червня 2018 року № 1695/2дп/15-18.
8.13. Отже, з огляду на наведені положення частини другої статті 52 Закону № 1798-VIII ОСОБА_2 не має права на оскарження до суду рішення ВРП від 15 січня 2019 року № 94/0/15-19, ухваленого за результатами розгляду скарги судді на вказане рішення Другої Дисциплінарної палати ВРП.
8.14. Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 01 листопада 2018 року (провадження № 11-372сап18) та від 30 серпня 2018 року (провадження № 11-342сап18).
9. Всупереч приписам пункту 5) частини восьмої статті 50 та частини першої статті 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» ухвалою Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 15 червня 2020 року №1839/2дп/15-20 було надано дозвіл ОСОБА_2 на оскарження рішення Другої Дисциплінарної палати від 04 червня 2018 року №1695/2дп/15-18.
9.1. Ухвалою Вищої ради правосуддя № 2645/0/15-20 від 17 вересня 2020 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку для оскарження рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 червня 2018 року №1695/2дп/15-18 та поновлено ОСОБА_2 строк для оскарження рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 червня 2018 року №1695/2дп/15-18.
9.2. 17 вересня 2020 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 на рішення Другої Дисциплінарної палати Вища рада правосуддя прийнято рішення про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 червня 2018 року №°1695/2дп/15-18.
10. До Великої Палати Верховного Суду 28 вересня 2020 року від ОСОБА_1 та 08 жовтня 2020 року від ОСОБА_2 надійшли згадані скарги на рішення Вищої ради правосуддя від 17 вересня 2020 року про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 червня 2018 року №1695/2дп/15-18 про притягнення судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
11. Вищенаведені обставини свідчать про спільний намір ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та спільні дії, спрямовані на скасування рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 червня 2018 року №1695/2дп/15-18 про притягнення судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення.
12. Відповідно до пункту 2) частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
13. Відповідно до частини сьомої статті 266 КАС України на рішення Вищої ради правосуддя, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, може бути подана скарга до Великої Палати Верховного Суду. Така скарга розглядається за правилами касаційного провадження, встановленими цим Кодексом.
14. Відповідно до частини 3) частини першої стаття 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
15. Водночас Велика Палата Верховного Суду уже здійснила перегляд дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 , за результатами якої Друга Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя рішення ухвалила рішення від 04 червня 2018 року №1695/2дп/15-18 про притягнення судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, відмовивши у задоволенні скарги ОСОБА_1 постановою від 11 квітня 2019 року у справі № 11-121сап19.
16. Рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 червня 2018 року №1695/2дп/15-18 жодним чином не впливає на права та обов`язки, чи охоронювані законом інтереси ОСОБА_2 , як і рішення ВРП від 17 вересня 2020 року про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 червня 2018 року №1695/2дп/15-18 жодним чином не впливає на права та обов`язки, чи охоронювані законом інтереси ОСОБА_1 , який своїм правом на судовий перегляд дисциплінарної справи уже скористався.
17. Таким чином належним процесуальним рішенням Великої Палати Верховного Суду було б постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження за скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Вищої ради правосуддя від 17 вересня 2020 року про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 червня 2018 року №1695/2дп/15-18 про притягнення судді Вищого господарського суду України ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
18. Велика Палата Верховного Суду, як найвищий судовий орган з розгляду дисциплінарних прав щодо суддів, не повинна скоїм процесуальними рішеннями ставити під загрозу правову визначеність, і не може сприяти учасникам дисциплінарного провадження у неодноразовому перегляді дисциплінарної справи навіть за наявності протиправних рішень інших органів, зокрема Вищої ради правосуддя, які можуть створювати хибне враження про наявність підстав для такого перегляду, ставити під загрозу незалежність Верховного Суду і підривати тим самим довіру до судової системи.
Суддя В. В. Пророк
Окрема думка складена 22 жовтня 2020 року.