Справа № 686/5125/20
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/5125/20

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

20 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2020 року (повний текст рішення виготовлено 12.08.2020 року у м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Галицької митниці Держмитслужби в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №0064/20900/20 від 04.02.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог, зазначав, що постанова є незаконною, оскільки одразу після отримання дозволу Республіки Польща на поїздку по території іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, він вирушив до митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що він не отримав дозволу на поїздку на території іноземної держави і відповідачем не було враховано, що він як водій підприємства - перевізника не наділений повноваженнями займатися організацією перевезення та оформленням всіх необхідних товаросупровідних та відповідних проїзних документів на перевезення, в тому числі і дозволів. Це є обов`язком керівництва/експедитора/ інших учасників перевезення. Він, виконував лише вказівку керівництва по здійсненню перевезення і забезпечував безпечні умови перевезення вантажу і його доставку до місця призначення. Відповідач також не врахував, що позивач має заробітну плату у розмірі 4213,10 грн., яка є єдиним доходом його родини, на його утриманні знаходяться дружина, а накладення штрафу в розмірі 8500,00 грн. буде сприяти лише погіршенню матеріального становища і ніяк не сприятиме вихованню та попередженню вчиненню ним нових порушень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга є обгрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч.2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи слідує, що 06.01.2010 року близько 04:37 год. в зону митного контролю митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби в напрямку виїзд з України заїхав транспортний засіб з р/н НОМЕР_1 , НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , водія ТОВ "Ковальський В.В.", який здійснював перевезення товару «Деревина паливна у вигляді агломерованих гранул (пелети)..., загальною вагою 22637 кг., вартістю 2737.75 Євро, на адресу в Польщі, відправник - ТОВ "БАРЛІНЕК ІНВЕСТ", згідно митної декларації № UA401020/2019/401869 від 16.12.2019.

В ході митного контролю було встановлено, що контрольною датою доставки товару до митниці призначення (митний пост «Краковець»), який переміщувався згідно митної декларації № UA401020/2019/401869 від 16.12.2019, є 26.12.2019.

Станом на 04:36 год. 06.01.2020 року товар «Деревина паливна у вигляді агломерованих гранул (пелети), який переміщувався згідно митної декларації № UA401020/2019/401869 від 16.12.19р. не було доставлено в зону митного контролю митного поста «Краковець».

Як вбачається з матеріалів справи, що 06 січня 2020 року відповідачем був складений протокол про порушення митних правил позивачем, а 04 лютого 2020 року відбувся розгляд матеріалів митної справи та згідно постанови про порушення митних правил № 0064/20900/20, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8 500,00 грн. за те що він перевищив, встановлений ст.95 МК України, строк доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до митниці призначення більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

При цьому, суд першої інстанції відхилив лист ТОВ «Ковальський В.В.» щодо звернення до Львівської митниці з приводу продовження терміну доставки, оскільки суду не надано підтверджуючих відомостей про направлення такого до митниці.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною ч. 3. ст. 470 Митного кодексу України, постанова №0064/20900/20 від 04.02.2020 р. винесена відповідачем у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами Митного кодексу України. В свою чергу позивачем не надано належних доказів існування обставин непереборної сили, які перешкодили йому вчасно доставити автомобіль у зону митного контролю.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст.467 МК України - якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ.

Статтею 90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно п.3 ч.1 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Пунктом 1 ч.1 ст.95 МК України встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 2 ст.470 МК України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

Частиною 3 ст.470 МК України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого ст.95 Митного кодексу України строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих документів.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

За ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 193 Митного кодексу України передбачена відповідальність за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом. Зокрема встановлено, що за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно із ч.1 ст.487 МК провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.466 МК встановлено, що адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Таким чином, враховуючи вимог ст.193 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки відповідальність за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом несе саме перевізник, в даному випадку - ТОВ "Ковальський В.В.", в діях ОСОБА_1 , який працює у вказаного перевізника водієм, відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.470 МК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що зі сторони відповідача до суду ненадано доказів правомірності прийняття оскаржуваної постанови № 0039/20900/20 від 04.02.2020р..

Отже, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача, є скасування постанови у справі про порушення митних правил №0064/20900/20 від 04.02.2020 р., якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8 500,00 грн.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Галицької митниці Держмитслужби у справі про порушення митних правил №0064/20900/20 04.02.2020 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 жовтня 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Сапальова Т.В.