Справа № 646/4174/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 р.Справа № 646/4174/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Інспектора роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції Полтавської області БПП у м. Кременчук лейтенанта поліції Бідного Ігоря Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за апеляційною скаргою Інспектора роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції Полтавської області БПП у м. Кременчук лейтенанта поліції Бідного Ігоря Сергійовича на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.11.2019 року по справі № 646/4174/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції Полтавської області БПП у м. Кременчук лейтенанта поліції Бідного Ігоря Сергійовича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП Полтавської області БПП у м. Кременчук лейтенанта поліції Бідного І.С. серії ЕАВ № 1224481 від 12.06.2019 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.11.2019 позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1224481 від 12.06.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрито справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2020 апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції Полтавської області БПП у м. Кременчук лейтенанта поліції Бідного І.С. задоволено.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.11.2019 по справі № 646/4174/19 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

До суду надійшла заява Інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бідного І.С. про вирішення питання щодо судових витрат в порядку ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, дослідивши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, матеріали справи вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так, вирішуючи питання стосовно відшкодування судових витрат у даній справі, колегія суддів звертає увагу, що особою, яка звернулась із відповідним клопотання є відповідач суб`єкт владних повноважень.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у разі ухвалення судового рішення на користь суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з позивача лише здійснені ним документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Отже, положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачають можливості відшкодування суб`єкту владних повноважень витрат на сплату судового збору.

Так, за загальним правилом розподілу судових витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Однак, відповідачу - суб`єкту владних повноважень можуть компенсуватись лише документально підтвердженні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, оскільки суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем згідно з матеріалами справи сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, втім інших витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз ним не здійснювалось, колегія суддів доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Інспектора роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції Полтавської області БПП у м. Кременчук лейтенанта поліції Бідного І.С. про ухвалення додаткового рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 248, 252 321, 325, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Інспектора роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції Полтавської області БПП у м. Кременчук лейтенанта поліції Бідного Ігоря Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 646/4174/19 - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Бершов Г.Є.