Справа № 496/4285/20
Суддя: Галич О. П.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/4285/20
Провадження № 2-а/496/45/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря - Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Біляївка Одеської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Уманського ВП ГУНП в Черкаській області - Короленко Сергія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 058122 від 11 жовтня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом до інспектора Уманського ВП ГУНП в Черкаській області - Короленко Сергія Олександровича (далі - відповідач) в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №058122 від 11.10.2020 року.

2. Позивач зазначає у позові, що Постановою інспектора Уманського Відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області серія БАА № 058122 від 11 жовтня 2020 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за ч. 1 ст.122 КУпАП за те, що 11 жовтня 2020 року о 12-24 годині в м. Умань по вул. Визволителів, 4, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Galant» номерний знак НОМЕР_1 начебто не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух по колу» чим, на суб`єктивне переконання інспектора, порушив вимоги п.п 33.4.10 ПДР України. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є протиправною та незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права та такою, що підлягає скасуванню. Позивач неодноразово оспорював начебто допущене порушення, однак відповідач жодним чином не реагував на його вимоги та наполягав на складенні постанови. Відповідач аргументуючи відсутність необхідності складати протокол зазначав: «Протокол складається в суді, а я тільки складаю Постанову». Позивач також неодноразово виявляв бажання надати пояснення по суті справи, однак у відповідь відповідачем зазначалось, що постанова не містить відповідного рядка для надання пояснень. Крім того, позивач неодноразово вимагав від відповідача надати докази вчиненого правопорушення, на що у відповідь відповідач вказував: «Ви самі знаєте, що Ви порушили. Не ухиляйтесь від відповідальності». Позивач також усно заявляв клопотання про бажання скористатись юридичною допомогою, на що відповідачем було також відмовлено. Зі змісту постанови, місцем вчинення правопорушення позивачем є АДРЕСА_1 та порушення було нібито порушено щодо не виконання вимоги знаку «Рух по колу». Однак з роздруківки карти «Google Maps» вбачається, що як за адресою м. Умань, вул. Визволителів, 4, так і поблизу вказаної адреси, відсутні будь-які дорожні кола, а отже і відсутній знак «Рух по колу», що напряму свідчить про відсутність складу правопорушення. Всупереч ст.ст. 251, 280, 283, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення та технічний засіб, яким таке порушення зафіксоване, тобто висновки відповідача про вчинення правопорушення є надуманими та не підтверджуються жодними доказами. Таким чином відповідачем не дотримано порядок здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, що спричинило суттєве порушення прав на захист позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: - відповідачем не складено протокол про адміністративне правопорушення; - позивачу не надано можливості надати пояснення та отримати правову допомогу; - відсутній склад правопорушення з боку позивача, передбачений ч. 1 ст.122 КУпАП; - постанова не відповідає вимогам, встановленим законом. У зв`язку з вищенаведеним позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

3. Відповідач - інспектор Уманського ВП ГУНП в Черкаській області - Короленко С.О. був повідомлений про день, час та місце слухання справи, але до суду не з`явився, жодних заяв або письмових пояснень до суду не надав.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

4. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 жовтня 2020 року, адміністративну справу № 496/4285/20, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

5. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 19 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі та встановлено розгляд справи проводити за правилами ст. 286 КАС України та без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

6. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

7. Судом встановлено, що 11 жовтня 2020 року інспектором Уманського ВП ГУНП в Черкаській області - Короленко С.О. складено у відношенні ОСОБА_1 постанову серії БАА № 058122 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення п.п. 33.4.10 ПДР України. (а.с. 11)

8. Відповідно до наданої позивачем роздруківки з карти «Google Maps» вбачається, що вздовж вул. Визволителів, 4, м. Умань, так і поблизу вказаної адреси, відсутні будь-які дорожні кола, тобто відсутній знак «Рух по колу». (а.с. 13)

9. Відповідно до посвідчення водія, серії НОМЕР_2 від 21 січня 2020 року, позивач отримав посвідчення водія. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що позивач є власником автомобілем марки «Mitsubishi Galant» державний номер НОМЕР_1 . (а.с. 10)

ІV. Оцінка Суду.

10. Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

11. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

13. Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

14. У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

15. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

16. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

17. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

18. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

19. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

20. Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

21. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

22. Відповідно до розділу 33 «Дорожні знаки» п. 4.10 Правил дорожнього руху України - «Круговий рух», вимагає об`їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом.

23. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

24. Як, встановлено судом позивач рухався на своєму автомобілі марки «Mitsubishi Galant» по вул. Визволителів, 4 в м. Умань та був зупинений інспектором Уманського ВП ГУНП в Черкаській області - Короленко С.О. у зв`язку з не виконанням ним вимоги дорожнього знаку «Рух по колу», чим порушив п.п. 33.4.10 ПДР України.

25. Однак, відповідно до наданої позивачем роздруківки з карти «Google Maps» та перевіривши вказаний доказ в Інтернет-мережі суд вбачає, що дійсно по вул. Визволителів, 4 в м. Умань, як поблизу вказаної адреси так і вздовж неї, відсутні будь-які дорожні кола, тобто відсутній знак «Рух по колу», що свідчить про відсутність складу правопорушення вчиненого позивачем.

26. Щодо посилань позивача на те, що відповідачем не складено протокол про адміністративне правопорушення та не долучено його до постанови, суд зазначає наступне.

27. Положеннями пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

28. Згідно з приписами статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

29. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

30. Суд першої інстанції, в оскаржуваному рішенні, посилався на приписи частини 5 статті 258 КУпАП, згідно яких, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

31. Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

32. Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

33. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

34. Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

35. Таким чином, уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

36. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

37. Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

38. Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

39. Положення ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

40. При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

41. Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

42. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

43. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

44. Дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позивачем не було порушено вимоги п.п. 33.4.10 ПДР України, а відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено тих обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

45. Суд знаходить, що за обставинами справи постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

46. На думку суду, відсутність передбачених законом доказів скоєння правопорушення може призвести до випадків безпідставного притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

47. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

48. Таким чином, суд звертає увагу на те, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. А в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачиться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

49. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

50. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем жодним доказом не доведено правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладенні в постанові обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 255 грн., підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

51. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

52. В свою чергу ОСОБА_1 просить судові витрати покласти на відповідача, при цьому не просить стягнути судові витрати на його користь, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вказаної вимоги.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 90, 242-246, 286, 293 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Уманського ВП ГУНП в Черкаській області - Короленко Сергія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 058122 від 11 жовтня 2020 року - задовольнити частково.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 058122 від 11 жовтня 2020 року.

3. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 058122 від 11 жовтня 2020 року.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

6. Повний текст рішення складено 26 жовтня 2020 року.

Суддя О.П. Галич