Справа № 460/7225/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 жовтня 2020 року м. Рівне №460/7225/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. розглянувши у письмовому провадженні процедурне питання, пов`язане з розглядом справи за позовом

ОСОБА_1
доМіністерство оборони України
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

01.10.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності щодо не виплати середньої заробітної плати за несвоєчасний розрахунок при звільненні, зобов`язання відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995, нарахувати та виплатити середню заробітну плату за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 01.02.2018 року по 07.08.2020 року та зобов`язання відповідно Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року, здійснити компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

Ухвалою від 02.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/7225/20. Вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін 27.10.2020.

26.10.2020 сторона відповідача направила до суду клопотання про залишення позову без розгляду, покликаючись на те, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду. Клопотання ґрунтується на тому, що остаточний розрахунок був проведений з позивачем 14 серпня 2020 року, а до суду він звернувся лише 30 вересня 2020 року.

Вирішуючи зазначене клопотання суд констатує, що спірні правовідносини у справі склались з приводу стягнення з відповідача середнього грошового забезпечення за час затримки по день фактичного розрахунку (14 серпня 2020 року), відповідно до статей 116, 117 КЗпП України.

Відповідно до правової позиції, сформованої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16, за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України і статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно з частиною другою цієї статті у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У Рішенні від 22 лютого 2012 року у справі № 4-рп/2012 Конституційний Суд України розтлумачив, що положення частини першої статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

За правилами частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частин третьої, четвертої та п`ятої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У контексті обставин цієї справи суд звертає увагу на те, що звернення працівника до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні обмежено строками.

Юридично значимі обставини в межах цих правовідносинах є невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Судом встановлено, що датою, з якої позивач мав би дізнатися про порушення своїх прав, є дата проведення з ним розрахунку - 14 серпня 2020 року.

Але при цьому, 25 серпня 2020 року позивач звертався до відповідача із письмовою заявою про виплату йому середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку з компенсацією ПДФО .

Відповідач відмовив у такій виплаті, покликаючись на відсутність підстав для нарахування середнього заробітку листом №248/3/8/447 від 10 вересня 2020 року.

До суду з позовом ОСОБА_1 звернувся 01 жовтня 2020 року, тобто в межах відповідного строку.

За наведеного, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 122, 240, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити Міністерству оборони України в клопотанні про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо не виплати середньої заробітної плати за несвоєчасний розрахунок при звільненні, зобов`язання відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995, нарахувати та виплатити середню заробітну плату за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 01.02.2018 року по 07.08.2020, зобов`язання відповідно Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року, здійснити компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повну ухвалу складено 27.10.2020.

Суддя Н.В. Друзенко