Справа № 813/3766/15
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3766/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді - Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Олійник Л.В.,

за участі:

представника позивача - Рождественської Л.П., згідно договору,

представника відповідача - Войтків З.Б., згідно наказу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львова за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Самбірське лісове господарство" до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень - рішень,-

в с т а н о в и в :

державне підприємство "Самбірське лісове господарство" (далі - ДП "Самбірське лісове господарство", позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.07.2015 №, №, №, №.

При обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з висновками відповідача, викладеними в акті перевірки від 22.06.2015 № 318/22-00/00992510 про те, що компанія-нерезидент "Zortex Business LLP" не може виступати належним одержувачем товарів від позивача, оскільки з 15.07.2014 виключена з реєстру компаній. Зазначає, що базовим законодавством у сфері корпоративного права Великої Британії є акт про компанії 2006 року. Даний акт передбачає процедуру ліквідації компанії, у результаті якої робиться помітка про те, що компанія ліквідована/закрита (closed), а також процедуру виключення із реєстру інформації про компанію ("dissolved"). Виключення компанії з реєстру можливе як за ініціативою реєстратора (коли компанія не надає підтвердження про свою діяльність), та і за заявою самої компанії. При зміні юридичної адреси (зареєстрованого офісу) компанії з Англії на Шотландію, така компанія виключається з реєстру компаній, що знаходяться в Англії, та включається до реєстру компаній, що введеться у Шотландії. У такому випадку не здійснюється ліквідація компанії. Вважає, що податковий орган довільно розтлумачив норми права Сполученого Королівства та прирівняв поняття "dissolved" до "closed", на підставі чого зробив висновок про те, що компанія "Zortex Business LLP" , United Kingdom. є ліквідованою. Також зазначає, що помилковість висновку податкового органу додатково підтверджується листом компанії "Zortex Business LLP", United Kingdom від 27.04.2015. Позивач зазначає, що факт виконання господарських операцій із вищевказаним іноземним контрагентом повністю підтверджується первинним документами бухгалтерського та податкового обліку, а доводи ГУ ДПС є необґрунтованими та безпідставними. Вважає, що податкові повідомлення - рішення відповідачем прийняті безпідставно, тому просить суд їх скасувати. Враховуючи наведене, просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016, позов задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Інспекції від 06.07.2015 №, №, №, №.

Постановою Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №813/3766/15 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2020, справу №813/3766/15 передано для розгляду судді Потабенко В.А.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 прийнято адміністративну справу №813/3766/15 до розгляду. Вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

01.06.2020 від позивача надійшли пояснення (вх. №27438) з врахуванням висновків, викладених в постанові Верховного Cуду від 16.04.2020.

10.06.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №28649).

16.06.2020 від відповідача надійшло клопотання про доручення доказів (вх. №29956).

17.06.2020 від позивача надійшли додаткові пояснення з урахуванням відзиву відповідача (вх. № 30196).

22.06.2020 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №31008).

07.07.2020 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином завіреної копії протоколу зборів засновників від 14.07.2014 (вх. №31008).

03.09.2020 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій рахунків-фактур (вх. №43636).

03.09.2020 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів (вх. №43801).

Ухвалою суду від 09.07.2020 без виходу до нарадчої кімнати відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 07.09.2020 без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

21.09.2020 від відповідача надійшли заперечення на пояснення та додаткові пояснення (вх. №47782).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечила повністю з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву та поясненнях по справі. Представник відповідача у відзиві зазначив, що в ході перевірки ДП "Самбірське лісове господарство" було встановлено взаємовідносини позивача із фірмою-нерезидентом "Zortex Business LLP" (Великобританія), з якою було укладено контракти з оплатою в іноземній валюті, предметом яких була поставка лісоматеріалів. Відповідно до офіційного сайту Великобританії - Companies House, розміщеного за інтернет адресою http://wck2.companieshouse.gov.uk, фірма "Zortex Business LLP" ліквідована з 15.07.2014. Вказана обставина також підтверджена листом Міністерства закордонних справ України, в якому зазначено про ліквідацію фірми "Zortex Business LLP" з 15.07.2014, оскільки остання була недіючою. За таких обставин податковий орган стверджує про те, що по усіх поставках деревини, які були здійснені після 15.07.2014, покупцем виступала не фірма "Zortex Business LLP", а якась інша фірма - нерезидент. Тому, за результатами перевірки правомірно зроблено висновок про те, що позивачем занижено доходи за 2014 рік на суму безповоротної фінансової допомоги в загальній сумі 718799 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, всього в сумі 129384 грн., заниження частини чистого прибутку (доходу), що відраховується до державного бюджету за 2014 рік на загальну суму 88412 грн; порушення термінів розрахунків в іноземній валюті з фірмою "Zortex Business LLP" за період з 15.07.2015 по 31.12.2014.Таким чином, представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними та просила суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ДП "Самбірське лісове господарство" зареєстроване як юридична особа 21.02.1992 (, місцезнаходження: 81400, Львівська область, м. Самбір, вул. Коновальця, 15).

З матеріалів справи видно, що в період з 25.05.2015 по 15.06.2015 Самбірською ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП "Самбірське лісове господарство" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2015, про що 01.01.2014 складено акт № 318/22-00/00992510 (далі - акт перевірки).

Як вбачається з висновків вищенаведеного акта перевірки, відповідачем встановлено порушення зі сторони позивача вимог:

- пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 135.1 ст. 135, п. 137.10 ст. 137 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що спричинило заниження податку на прибуток за 2014 рік в сумі 129384 грн;

- наказу Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73 (зі змінами та доповненнями) Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку "Загальні вимоги до фінансової звітності", зареєстрованого в Мінюсті України 28.02.2013 № 336/22868, з наступними змінами та доповненнями, що спричинило заниження частини чистого прибутку, що відраховується до державного бюджету за 2014 року в сумі 88412 грн;

- п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання та валютного контролю";

- ст. 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 № 959-ХІІ, п. 3 ст. 31 Закону України "Про міжнародне приватне право" від 23.06.2005 № 2709-IV (із змінами та доповненнями), ст. 207 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-VI (із змінами та доповненнями) по проведених взаєморозрахунках між ДП "Самбірське лісове господарство" та фірмою - нерезидентом "Zortex Business LLP", United Kingdom, за період з 15.07.2014 по 31.03.2015 по контракту від 03.02.2014 № SAM-18/14;

- ст. 1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" із змінами внесеними по проведених взаєморозрахунках між ДП "Самбірське лісове господарство" та фірмою - нерезидентом "Zortex Business LLP", United Kingdom. за період з 15.07.2014 по 31.03.2015 по контракту від 03.02.2014 № SAM-18/14.

За результатами перевірки відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.07.2015 №№000062200, , , .

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у п. 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до п. 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до п. 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з підп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135 ПК України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов`язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо).

Пунктом 137.10 ст. 137 ПК України передбачено, що суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Водночас за змістом підп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, що не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії кредитора, спрямовані на примусове стягнення майна боржника, не призвели до повного погашення заборгованості; в) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією; г) заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності коштів, одержаних після звернення кредитором стягнення на заставлене майно відповідно до закону та договору, за умови, що інші дії кредитора щодо примусового стягнення іншого майна позичальника, визначені нормативно-правовими актами, не призвели до повного покриття заборгованості; ґ) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; д) прострочена заборгованість померлих фізичних осіб, а також осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, недієздатними або оголошені померлими, а також прострочена заборгованість фізичних осіб, засуджених до позбавлення волі.

Згідно з підп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Відповідно до підп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням п. 138.2, 138.11 цієї статті, п. 140.2 - 140.5 ст. 140, ст. 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Приписами п.135.2 ст. 135 та п. 138.2 ст. 138 ПК України встановлено, що як доходи, так і витрати, визначаються на підставі первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Аналіз вищенаведених норм ПК України свідчить про те, що до складу валових витрат платника податку належать витрати, які: 1) підтверджені первинними документами; 2) пов`язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг і охороною праці), тому право на зменшення об`єкта оподаткування податку на прибуток на суму понесених витрат надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

Судом встановлено, що між ДП "Самбірське лісове господарство" (продавець) та фірмою "Zortex Business LLP" (покупець) укладено контракт від 03.02.2014 № SAM-18/14.

Згідно з умовами контракту продавець продає, а покупець купує (відповідно до Правил ІНКОТЕРМС в ред. 2010 року) пиловник буковий (товар) в кількості 500 м куб.

Платіж за поставлену партію товару (100% передоплата) здійснюється в доларах США шляхом банківського перерахунку на валютний рахунок продавця. Всі витрати і збори щодо здійснення перерахунку валюти, пов`язані з виконанням даного контракту на території покупця оплачуються покупцем, на території продавця продавцем.

Зміни і доповнення до даного контракту дійсні тільки у тому випадку, якщо зафіксовані в письмовій формі і підписані сторонами. Після підписання контракту всі попередні переговори і переписка втрачають силу. Всі доповнення, які передані засобами факсимільного зв`язку дійсні при наявності одної оригінальної печатки.

Термін дії контракту до 31.12.2014.

До контракту вносились відповідні доповнення: № 1 від 11.02.2014, № 2 від 11.02.2014, № 3 від 26.02.2014, № 4 від 28.02.2014, № 5 від 27.03.2014, № 6 від 07.04.2014, № 7 від 06.05.2014, № 8 від 05.2014, № 9 від 02.06.2014, № 16 від 28.10.2014.

Згідно з наданих позивачем документів (ВМД, рахунки-фактури, специфікації, сертифікати) у період з 17.07.2014 по 04.02.2015 ДП реалізувало на адресу фірми "Zortex Business LLP" товару на загальну суму 62327,49 доларів США.

Відповідач стверджує, що фірма "Zortex Business LLP" з 15.07.2014 року ліквідована (розпущена). Доказом цього, вважає, лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490 "Щодо перевірки компанії "Zortex Business LLP", у якому вказано про те, що зазначену компанію ліквідовано 15.07.2014 державним реєстром, оскільки компанія не була діюча, а також інформацію з офіційного сайту Великобританії www.companieshouse.gov.uk про ліквідацію зазначеної компанії з 15.07.2014 року.

Виходячи із вказаної інформації, відповідач вважає, що кошти, які надійшли позивачу після 15.07.2014 від фірми "Zortex Business LLP" в сумі 62327,49 доларів США не можуть бути зарахованими як оплата за поставлений товар відповідно до контракту.

Тому податковий орган дійшов висновку, що покупцем товару, вивезеного позивачем за митну територію України у період після 15.07.2014, являється інша фірма-нерезидент, яку не ідентифіковано. У зв`язку з цим сума в розмірі 62327,49 доларів США або 718799грн отримана позивачем як безповоротна фінансова допомога, а тому повинна бути оподаткована податком на прибуток в сумі 129384грн.

Судом при новому при новому розгляді справи встановлено, що відповідно до Протоколу зборів партнерів Компанії "Zortex Business LLP" від 14.07.2014 відбулась зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Об`єднане Королівство Великобританія з Англії WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET LONDON, England, EC2N 1HQ, United Kingdom на Шотландія: Suite 20 12 South Bridge Edinburg, Scotland EH1 1DD, United Kingdom.

Отже, Компанія "Zortex Business LLP" ліквідована не була, відбулась лише зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни.

Крім того, факт реального постачання товару відповідно до Контракту підтверджується первинними документами встановленої форми, які мають усі необхідні реквізити та відомості, у повній мірі відображають зміст господарських операцій, та відсутні підстави для визнання їх недостовірними, тому висновки про заниження позивачем податку на прибуток ґрунтуються виключно на припущеннях, не підтверджених жодними доказами.

Про правомірність взаємовідносин із компанією "Zortex Business LLP" свідчить й те, що після 15.07.2014 цю компанію обслуговували іноземні банки, а митні органи України, після виконання усіх належних митних процедур, здійснювали митне оформлення вантажів та випускали їх за межі території України. Митна служба України без жодних заперечень здійснювала митне оформлення вантажів для компанії "Zortex Business LLP" як до, так і після 15.07.2014, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями ВМД.

Підставою для формування позивачем показників доходів та витрат були первинні документи, оформлені за наслідками операцій з постачання товарів контрагенту "Zortex Business LLP". Зауважень щодо оформлення первинних документів відповідач не висловлював. Виконання договірних зобов`язань підтверджується належно оформленими первинними документами, які в цілому у повній мірі відображають зміст господарських операцій та їх вартісні показники.

Як видно із матеріалів справи, підставою для висновків податкового органу про заниження позивачем доходу за 2014 рік на загальну суму безповоротної фінансової допомоги в розмірі 718 799 грн. стало те, що фірма "Zortex Business LLP" з 15.07.2014 ліквідована. При цьому підставою для таких висновків слугували інформація офіційного сайту Великобританії - Companies House, розміщеного за інтернет адресою http://wck2.companieshouse.gov.uk та лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 №630/17-200-490.

Статтею 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України "Про міжнародне приватне право" особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про міжнародне приватне право" цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

За змістом підп. 14.1.122. п. 14.1. ст. 14 ПК України нерезиденти - це: а) іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України; б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва інших держав і міжнародних організацій в Україні; в) фізичні особи, які не є резидентами України. Згідно з п. 103.4 ст. 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених п. 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Підпунктом (і) п. 1 ст. 3 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 (набрала чинності 11.08.1993) термін "компетентний орган" означає, у відношенні Сполученого Королівства, Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України, Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна для цілей цієї Конвенції термін "резидент однієї Договірної Держави" означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Згідно з п. 103.5 ст.103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

З огляду на приведені положення названої Конвенції, суд зазначає, що допустимим доказом є лише відповідна довідка, видана "компетентним органом", який вправі видавати відповідні довідки, які впливають на об`єкт оподаткування від імені Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії по відношенню до України, є Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника.

При цьому, така довідка повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Водночас, як слідує з акту перевірки та заперечень на позовну, в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, якими визначено грошові зобов`язання позивачу по взаємовідносинах з компанією "Zortex Business LLP" (Англія) покладено лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 №630/17-200-490 з інформацією про ліквідацію 15.07.2014 компанії "Zortex Business LLP", яка була розміщена Об`єднаному Королівстві Великобританія (Англія). До листа додано текстові файли витягів викладені на іноземній мові, без відповідної легалізації та засвідченого перекладу відповідно до законодавства України.

Проаналізувавши наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 №630/17-200-490. як на безумовний доказ ліквідації компанії "Zortex Business LLP", є необґрунтованими.

У матеріалах справи міститься завірена копія Протоколу зборів партнерів Компанії "Zortex Business LLP" від 14.07.2014, відповідно до якого відбулась зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Об`єднане Королівство Великобританія з Англії: WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25, OLD BROAD STREET, LONDON, England EC2N 1HQ, United Kingdom на Шотландія: Suite 20 12 South Bridge, Edinburg, Scotland EH1 1DD, United Kingdom. Також про наявність діючої компанії "Zortex Business LLP" на момент здійснення спірних господарський операцій з адресою розташування в Шотландії свідчить і інформація, викладена на офіційному сайті Великобританії - Companies House (http://wck2.companieshouse.gov.uk).

Водночас, з листа Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 №630/17-200-490 та інформації, викладеної на офіційному сайті Великобританії Companies House (http://www.wck2.companieshouse.gov.uk) вбачається, що на момент здійснення спірних господарський операцій (30.09.2014) з адресою розташування в Шотландії є наявна діюча компанія "Zortex Business LLP", яка за своєю назвою відповідає назві компанія з якою мав правовідносини позивач.

Отож, незважаючи на вказані обставини щодо наявності в реєстрі з 30.09.2014 компанії (місцезнаходження якої Шотландія) під назвою "Zortex Business LLP", яка є аналогічною за назвою до компанії, з якою мав правовідносини позивач у період з 2013року до 15.07.2014 та яка була розміщена в Об`єднаному Королівстві Великобританія (Англія), наданий відповідачем лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 №630/17-200-490 не розкриває інформації стосовно того, чи компанія "Zortex Business LLP" (місце розташування якої Шотландія) є однією і тією ж компанією "Zortex Business LLP" (Англія), яка змінила реєстраційну адреси з однієї країни Об`єднаного Королівства Великобританії (Англії) на іншу (Шотландію), чи це зовсім різні компанії за своїм правовим статусом та утворенням.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.04.2020 звернув увагу на те, що в судових рішеннях відсутні будь-які мотиви, яким чином протокол від 14.07.2014 спростовує інформацію Міністерства закордонних справ України про ліквідацію Компанії з 15.07.2014, а також оцінка тій обставині, що зазначений документ має назву "Акт Товариства з обмеженою відповідальністю 2000 ТОВ Зортекс Бізнес". Тобто, суд касаційної інстанції вказав на необхідність здійснення при новому розгляді справи ретельної перевірки на підставі належних та допустимих доказів правомочності щодо здійснення господарських операцій фірмою "Zortex Business LLP" за період з 15.07.2014 по 30.09.2014.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, позивачем належними та допустимими доказами доведено реальність господарських операцій з поставки товару іноземному контрагенту фірмі "Zortex Business LLP"та проведення оплати за поставлений товар. Надана суду первинна документація підтверджує факт господарських відносин позивача із фірмою "Zortex Business LLP". Про правомірність взаємовідносин із компанією "Zortex Business LLP" свідчить й те, що після 15.07.2014 дану компанію обслуговували іноземні банки, а митні органи України після виконання усіх належних митних процедур здійснювали митне оформлення вантажів та випускали їх за межі території України. Митна служба України без жодних заперечень здійснювала митне оформлення вантажів для компанії "Zortex Business LLP" як до, так і після 15.07.2014, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями ВМД.

Разом з тим, податковим органом не надано доказів звернення до уповноважених органів країни реєстрації контрагента позивача фірми "Zortex Business LLP" про надання інформації щодо її правомочності в період з 15.07.2014 по 30.09.2014, а також щодо наявності чи відсутності правонаступництва внаслідок перереєстрації місця її знаходження.

За таких обставин суд зазначає, що твердження відповідача про ліквідацію "Zortex Business LLP" не знайшли своє підтвердження в ході з`ясування обставин у справі по суті.

Як наслідок, суму в розмірі 62327,49 дол. США (еквівалентну 718799,49 грн.) відповідачем безпідставно було кваліфіковано як безповоротну фінансову допомогу, а тому доводи контролюючого органу про заниження позивачем доходів за 2014 рік на вказану суму є необґрунтованими.

Щодо результатів кримінального провадження, у якому розслідуються факти виготовлення та надходження документів від імені вказаної компанії з електронної адреси, розташованої на території України), на які покликається відповідач, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В силу приписів ч.6ст. 78 КАС України лише вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, та лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) чи вчинені вони цією особою, а тому сам факт відкриття кримінального провадження не може вважатися таким, що несе інформацію щодо предмета доказування, та не може бути покладений в основу судового рішення.

Суд зазначає, що вирок суду, який би набрав законної сили на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, в матеріалах справи відсутній.

Додаткових доказів щодо правомочності компанії "Zortex Business LLP" в період з 15.07.2014 по 30.09.2014 сторонами суду не надано. Також не надано доказів завершення кримінального провадження, у якому розслідуються факти виготовлення та надходження документів від імені вказаної компанії з електронної адреси, розташованої на території України.

Також суд зазначає, що відповідачем на вимогу суду щодо надання належних додаткових доказів, виданих уповноваженими органами та легалізованими в установленому порядку (стосовно того, що компанія "Zortex Business LLP" (Шотландія) та компанія "Zortex Business LLP" (Англія) є різними компаніями за своїм правовим статусом та способом утворенням, який виключає зміну місцезнаходження компанії з однієї країни на іншу) надано не було, а відтак, не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Більше того, податковим органом не надано доказів звернення до уповноважених органів країни реєстрації контрагента позивача фірми "Zortex Business LLP" про надання інформації щодо її правомочності в період з 15.07.2014 по 30.09.2014, а також щодо наявності чи відсутності правонаступництва внаслідок перереєстрації місця її знаходження з однієї країни до іншої.

За наведених обставин, суд зазначає, що відповідачем не надано до матеріалів справи належних та зібраних в установленому порядку доказів, які слугували б правовою підставою для збільшення позивачу об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 62327,49 дол. США (еквівалентну 718799,49 грн.), як безповоротну фінансову допомогу.

Відповідно до п. 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138, частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", а також державних підприємств "Міжнародний державний центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі:

30 відсотків - державними підприємствами, що є суб`єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень;

15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Пунктами 2, 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138, передбачено, що частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Враховуючи те, що на визначення частини чистого прибутку мали безпосередній вплив висновки контролюючого органу щодо суми безповоротної фінансової допомоги по фірмі "Zortex Business LLP" за 2014 рік, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, про що зазначено вище, не може вважатись обґрунтованим і збільшення суми грошового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) та застосування штрафних (фінансових) санкцій за вказаним платежем.

Згідно з положенням ч.1 ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - змоменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності.

Частиною 1 ст. 4 вищевказаного Закону передбачено відповідальність за порушення резидентами строків, передбачених ст.1 Закону, у формі пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Крім того, ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" передбачено обов`язок резидентів задекларувати у Національному банку України валютні цінності та інше майно, яке перебуває за межами України. Водночас, відповідальність за недекларування таких валютних цінностей передбачена статтею 16 цього Декрету.

Враховуючи надану вище оцінку висновкам контролюючого органу щодо ліквідації фірми "Zortex Business LLP", які судом визнані необґрунтованими, суд не може погодитись з висновками контролюючого органу щодо недотримання позивачем термінів розрахунків з нерезидентом та порушення порядку декларування валютних цінностей.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС у Львівській області не довело правомірність своїх висновків щодо ліквідації фірми "Zortex Business LLP" в період здійснення господарських операцій з позивачем, відтак, донарахування ДП "Самбірське лісове господарство" грошових зобов`язань за операціями із вказаним контрагентом є протиправним.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Судом при розгляді цієї справи також враховано постанову Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2020 у справі №813/3796/15, за позовом Державного підприємства "Турківське лісове господарство" до Самбірської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Так, Верховним Судом встановлено, що відповідно до протоколу зборів засновників від 14.07.2014 контрагент позивача лише змінив реєстраційну адресу в межах однієї країни, компанія "Zortex Business LLP" є діючою юридичною особою та зареєстрована за адресою: SUITE 20 12 SOUTH BRIDGE, EDINBURGH, SCOTLAND EH1 1DD, UNITED KINGDOM.

При цьому факт реального постачання товарів саме на адресу компанії "Zortex Business LLP" та отримання від неї позивачем виручки в охоплений перевіркою період підтверджено митними деклараціями та первинними бухгалтерськими документами, а контролюючим органом жодних доказів на підтвердження фіктивного (безтоварного) характеру здійснених поставок не представлено та відповідних доводів не наведено. За таких обставин висновок судів попередніх інстанцій про неправомірність прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За наслідками розгляду справи, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи та норм діючого законодавства, суд дійшов висновку позовні вимоги задовольнити повністю.

Щодо судового збору, то суд зазначає, що оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позову, за правилами, визначеними ст. 139 КАС України, судові витрати позивача у вигляді судового збору компенсуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

У відповідності з ч.ч. 1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З матеріалів справи вбачається, що професійну правову допомогу позивачу надавало адвокатське об`єднання "Парпан і Партнери", а саме адвокат Рождественська Лілія Петрівна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000636 від 14.07.2017) на підставі договору про надання правничої допомоги №25/05/20.

Як видно із вказаного договору, предметом такого є:написання та підготовка документів правового характеру, необхідних для оскарження податкових повідомлень-рішень від 06.07.2015 №, №, №, №; здійснення представництва інтересів клієнта в Львівському окружному адміністративному суді в межах розгляду справи №813/3766/15.

На виконання вказаного договору ДП "Самбірське лісове господарство"сплатило гонорар в розмірі 5000,00 грн.

Вказане підтверджується долученим до матеріалів справи оригіналом платіжного доручення №3233 від 27.05.2020 на суму 5000,00 грн (а.с. 95, том ІІ).

Відповідно до ч.6 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ч.5 ст.242 КАС України, враховує висновки Верховного суду щодо застосування норм права.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідач жодних заперечень щодо стягнення витрат на правничу допомогу, зокрема, щодо неспівмірності вказаних витрат із складністю справи, суду не надав.

Таким чином, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, суд вважає обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань в користь позивача витрати на професійну правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 73-77,139, 244- 246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.07.2015 №000062200, №, №, №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м.Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь державного підприємства "Самбірське лісове господарство" (81400, Львівська область, м. Самбір, вул. Коновальця, 15, ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 480 (чотириста вісімдесят) гривень рівно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м.Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь державного підприємства "Самбірське лісове господарство" (81400, Львівська область, м. Самбір, вул. Коновальця, 15, ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень рівно.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.10.2020

Суддя Потабенко В.А.