Справа № 580/4228/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

26 жовтня 2020 року Справа № 580/4228/20

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій і бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

1) визнати неправомірними дії відповідача щодо проведення у квітні 2016 року перевірки правильності надання довідок про заробітну плату, наданих для обчислення позивачу пенсії за віком, результатом яких стало зменшення страхового стажу позивача з 40 років 1 місяць та 2 дні (які було обраховано у 2011 році) на 33 роки 6 місяців та 18 днів, починаючи з 01.03.2018;

2) визнати неправомірними дії (бездіяльність) відповідача щодо непроведення розгляду заяви позивача від 10.06.2020 Про перерахунок пенсії за віком та неухвалення рішення в межах діючого законодавства;

3) зобов`язати відповідача розглянути по суті заяву позивача від 10.06.2020 Про перерахунок пенсії за віком та ухвалити рішення в межах діючого законодавства;

4) зобов`язати відповідача відновити для позивача з 01.03.2013 нарахування та виплату пенсії з урахуванням його заробітної плати, зазначеної у довідці від 17.11.2011 №7, виданої ПП Полікс за період з 01.01.1994 до 31.12.1998;

5) зобов`язати відповідача відновити для позивача з 01.03.2013 нарахування та виплату пенсії з урахуванням його страхового стажу 40 років 1 місяць та 2 дні, який було обраховано протоколом від 06.12.2011 №20608 УПФУ в Чорнобаївському районі.

Ухвалою від 05.10.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення її недоліків. У вказаній ухвалі суд визначив обов`язок позивача надати відповідно до вимог ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заяву про поновлення пропущеного строку з доказами на її підтвердження.

Суд наголосив, що предметом цього спору є дії відповідача щодо проведення у квітні 2016 року перевірки правильності надання довідок про заробітну плату, наданих для обчислення позивачу пенсії за віком, результатом яких стало зменшення страхового стажу позивача. Водночас цей позов поданий в суд засобами поштового зв`язку 29.09.2020. Тобто, з пропуском встановленого ст.122 КАС України строку звернення в суд після виникнення спірних правовідносин.

21.10.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення в суд з цим позовом (далі Заява), яка мотивована тим, що невиплата позивачу пенсії з 01.03.2013 у належному розмірі є триваючим правопорушенням, що порушує його право на належне пенсійне забезпечення. Зазначає, що пенсія і заробітна плата мають однакову правову природу, оскільки є джерелом існування особи, а вимогами ст.233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) передбачено, що право на звернення в суд з позовом про стягнення заробітної плати не обмежено будь-яким строком. Тому не підлягає застосуванню до спірних правовідносин встановлений ст.122 КАС України строк звернення в суд. Також вказує, що не отримав від відповідача жодних документів на заяву від 10.06.2020, що були підставою вчинення дій у 2013 та 2016 роках, та які позивач вважає протиправними. Тому вважає, що для нього не розпочався перебіг строку звернення в суд.

Вирішуючи питання можливості відкриття провадження, наявні підстави повернути позовну заяву в частині позовних вимог №№1, 4, 5 з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Посилання у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення в суд встановленим ст.233 КЗпП України правом на звернення суд з позовом про стягнення заробітної плати без обмеження строком є не обґрунтованим, оскільки пенсія і заробітна плата не мають однакової правової природи.

З цього приводу суддя звертає увагу, що питання пенсійного забезпечення та виплати заробітної плати є різним за своєю суттю, стосуються різних джерел та врегульовані різними нормативно правовими актами.

Так, відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про оплату праці заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У свою чергу, на підставі абз.22 ч.1 ст.1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Отже, заробітна плата є гарантійною виплатою роботодавця за виконану роботу, а пенсія державною виплатою у солідарній системі окремим категоріям громадян, а тому не є тотожними поняттями.

Доводи позивача, що позови стосовно пенсії не обмежені строком відповідно до ст.233 КЗпП України є необґрунтованими, оскільки ця норма закону не регулює питань виплати пенсії.

Пенсія є періодичним платежем, а отже про зменшення розміру її виплати позивач знав протягом тривалого часу (починаючи з квітня 2016 року).

Крім того, про зменшення розміру пенсії позивача повідомлено листом УПФУ в Чорнобаївському районі Черкаської області від 22.04.2016 №1887/03 у відповідь на його звернення.

Суд також врахував, що 23.06.2016 позивач звертався до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом про визнання неправомірними дій органу Пенсійного фонду, пов`язаних з проведенням перевірки правильності надання довідок про заробітну плату, наданих для обчислення пенсії, та зобов`язання відновити нарахування та виплату пенсії, з врахуванням його заробітної плати за період з 01 січня 1994 року до 31 грудня 1998 року, зазначеної у довідці №7 від 17.11.2011 року, виданої приватним підприємством «Полікс».

Чорнобаївський районний суд Черкаської області постановою від 15 грудня 2016 року частково задовольнив позов. Визнав неправомірними дії УПФУ в Чорнобаївському районі в частині відмови у нарахуванні та виплаті позивачу пенсії з урахуванням його заробітної плати, зазначеної в довідці від 17 листопада 2011 року №7, виданої ПП «Полікс». Зобов`язав УПФУ в Чорнобаївському районі відновити позивачу з 01 березня 2013 року нарахування та виплату пенсії з врахуванням його заробітної плати за період з 01 січня 1994 року по 31 грудня 1998 року, зазначеної у довідці від 17 листопада 2011 року № 7, виданої ПП «Полікс». У решті позовних вимог відмовив.

Із вказаного рішення суду вбачається, що 13 квітня 2016 року позивач звернувся до органу Пенсійного фонду з проханням роз`яснити причину зменшення розміру пенсійних виплат, на що 22.04.2016 отримав письмову відповідь у відповідності до змісту якої відповідач посилається, що управлінням було перевірено правильність надання довідок про заробітну плату на підставі яких йому нараховано пенсію. Внаслідок чого виявлено, що звіти по заробітній платі за період з 01.01.1994 по 31.12.1998 до управління пенсійного фонду приватним підприємством «Полікс», яке він на час призначення пенсії очолював, не подавались страхові внески не сплачувались, а тому йому з 2013 року було перераховано розмір пенсії без врахування даних періодів.

Водночас за наслідками вирішення спору у судах апеляційної та касаційної інстанцій постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2019 у справі №709/1448/16-а постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15 грудня 2016 року скасовано. У задоволенні вищевказаного позову відмовлено повністю.

Ухвалою Верховного Суду від 11.11.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на вказане рішення суду апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що про порушення своїх прав стосовно проведення у квітні 2016 року перевірки правильності надання довідок про заробітну плату, наданих для обчислення позивачу пенсії за віком, позивачу стало відомо з листа УПФУ в Чорнобаївському районі Черкаської області від 22.04.2016 №1887/03.

Тому доводи позивача, що він не отримав від відповідача жодних документів, що були підставою вчинення дій у 2013 та 2016 роках, та які позивач вважає протиправними, суд вважає необґрунтованими.

Жодних належних доказів поважності причин пропуску строку звернення в суд з цим позовом позивач не надав. Отже, клопотання позивача про поновлення пропуску звернення в суд є необґрунтованим.

У постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №537/2351/16-а та від 15.01.2019 у справі №758/2471/17, що відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягають обов`язковому застосуванню судами нижчих інстанцій, Верховний Суд залишив без розгляду подані з пропуском строку позови фізичних осіб про зобов`язання органу Пенсійного фонду поновити та здійснити виплату пенсії.

Суд наголошує, що КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеєр проти Бельгії).

Такому встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Водночас позивач не позбавлений права на звернення в суд з позовом та поновлення пропущених строків за умови надання належних та допустимих доказів поважності причин їх пропуску.

На підставі ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Тому суд дійшов висновку повернути позовну заяву в частині позовних вимог №№1, 4, 5.

Водночас позовні вимоги про визнати неправомірними дії (бездіяльність) відповідача щодо непроведення розгляду заяви позивача від 10.06.2020 Про перерахунок пенсії за віком, не ухвалення рішення в межах діючого законодавства та зобов`язати розглянути по суті вказану заяву та ухвалити рішення в межах діючого законодавства заявлені у строк, встановлений ст.122 КАС України та не підлягають поверненню.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 240, 241-246, 255, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Повернути ОСОБА_1 його позовну заяву від 28.09.2020 (вх. від 30.09.2020 №25846/20) в частині позовних вимог про:

- визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо проведення у квітні 2016 року перевірки правильності надання довідок про заробітну плату, наданих для обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком, результатом яких стало зменшення його страхового стажу з 40 років 1 місяць та 2 дні (які було обраховано у 2011 році) на 33 роки 6 місяців та 18 днів, починаючи з 01.03.2018;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відновити ОСОБА_1 з 01.03.2013 нарахування та виплату пенсії з урахуванням його заробітної плати, зазначеної у довідці від 17.11.2011 №7, виданої ПП Полікс за період з 01.01.1994 до 31.12.1998;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відновити ОСОБА_1 з 01.03.2013 нарахування та виплату пенсії з урахуванням його страхового стажу 40 років 1 місяць та 2 дні, який було обраховано протоколом від 06.12.2011 №20608 УПФУ в Чорнобаївському районі.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення недоліків.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

4. Копію ухвали направити позивачу.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.А. Рідзель