Справа № 280/3452/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 280/3452/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року (головуючий суддя Прасов О.О.)

у справі № 280/3452/19

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати у повному обсязі прийняті Головним управлінням ДФС у Запорізькій області:

1) податкове повідомлення-рішення № від 11.04.2019, яким контролюючим органом збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у сумі 330632,16 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення № від 11.04.2019, яким контролюючим органом застосовані штрафні (фінансові) санкції відповідно до п.121.1 ст.121 ПК України у сумі 510,00 грн.;

3) податкове повідомлення-рішення № від 11.04.2019, яким контролюючим органом застосовані штрафні (фінансові) санкції відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України у сумі 170,00 грн.;

4) податкове повідомлення-рішення № від 11.04.2019, яким контролюючим органом збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 27552,68 грн.;

5) вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 11.04.2019 на суму 114965,96 грн.;

6) рішення № від 11.04.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 36351,48 грн.;

7) рішення № від 11.04.2019 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», згідно якому до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 170,00 грн.;

8) визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Запорізькій області по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , результати якої оформлені Актом №92/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 01.03.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою нарахування контролюючим органом грошових зобов`язань стали висновки контролюючого органу за результатами проведеної перевірки ФОП ОСОБА_1 , в ході якої виявлено отримання фізичною особою ОСОБА_1 (не ФОП) грошових коштів від ТОВ «ЕКО СТАНДАРТ-А» та ТОВ «ТОРГСТАНДАРТ ПЛЮС», які контролюючим органом були визначені, як оподатковуваний дохід, який, в свою чергу повинен був бути задекларований ОСОБА_1 та ОСОБА_1 повинен був самостійно визначити власні податкові зобов`язання. З 1994 року ОСОБА_1 був зареєстрований як Фізична особа-підприємець (свідоцтво про державну реєстрацію від 18.11.2004, номер запису 0000212). 17.01.2017 припинено діяльність Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 . Дата зняття з обліку згідно ЄДРПОУ 17.01.2017. Отже, Наказ ГУ ДФС у Запорізькій області №224 від 21.01.2019 про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 18.02.2019 є протиправним, винесеним з порушенням та перевищенням службових повноважень. Призначення перевірки без законних підстав та за період, коли особа вже 2 роки як не є ФОПом - є незаконним.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Суд виходив з того, що оскільки станом на день винесення відповідачем наказу №224 (21.01.2019) та складання Акту перевірки №92/08-01-13-05/ НОМЕР_1 (01.03.2019) позивач припинив підприємницьку діяльність, позивача було знято з обліку у контролюючому органі, відповідачем порушено вимоги пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» при проведенні невиїзної позапланової документальної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , оформленої Актом перевірки №92/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 01.03.2019.

Водночас, суд встановив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем вимог пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, п.177.1, п.177.2, п.177.4, п.177.10, п.177.11 ст.177, пп.1.2, пп.1.3, пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, п.4 ч.2 ст.6, ч.1, ч.2 ст.7, п.5 ст.8, ч.2 ст.9, ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за періоди, зазначені в Акті перевірки №92/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 01.03.2019.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Апеляційній скарга фактично мотивована доводами, викладеними у акті перевірки.

Відповідач зазначає, що позапланова невиїзна документальна перевірка фінансово - господарської діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 проведена за наявності законних підстав відповідно до наказу ГУ ДФС у Запорізькій області № 224 від 21.01.2019. Процедура проведення перевірки контролюючим органом дотримана. За результатом встановлених порушень, в межах повноважень та у спосіб, передбачений податковим законодавством ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято податкові повідомлення-рішення та рішення, що оскаржуються позивачем.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого відзиву просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 26.05.1994 зареєстрований як фізична особа-підприємець (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Також 26.05.1994 позивача взято на облік у податковому органі як фізичну особу-підприємця на загальній системі оподаткування.

17.01.2017 до ЄДРПОУ внесений запис про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 .

21.01.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області винесений наказ №224 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 », згідно якому контролюючий орган з посиланням на пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» призначив позапланову невиїзну документальну перевірку фінансово-господарської діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по18.02.2019, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 18.02.2019.

Копія наказу про проведення документальної позапланової перевірки №224 від 21.01.2019 направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою: АДРЕСА_1 , отримана позивачем 30.01.2019.

Також про проведення позапланової невиїзної перевірки позивач проінформований письмовим повідомленням №37/892/14/08-01-13-05-05 від 22.01.2019, яке направлене рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою позивача і отримане ним 30.01.2019.

На підставі означеного вище наказу №224 від 21.01.2019 у період з 18.02.2019 по 22.02.2019 відповідачем проведено невиїзну позапланову документальну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 18.02.2019, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 18.02.2019, за результатами якої складено акт №92/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 01.03.2019.

Перевіркою встановлено порушення:

п. 177.1, 177.2 ст.177 ПК України, внаслідок чого занижено чистий оподатковуваний доход в сумі 1525156,28 грн., в т.ч. у 2015 році на суму 55680 грн., у 2016році на суму 1469476,28 грн., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 272857,73 грн., у тому числі за 2015 рік на 8352грн., за 2016 рік на суму 264505,73грн.;

пп. 1.2, 1.3, 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX, що призвело до заниження суми військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 22877,34 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 835,20 грн., за 2016 рік на суму 22042,14грн.;

ч.1 ст.7, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» внаслідок не вірного визначення суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, в результаті чого занижено суму належного до сплати в бюджет єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 22%, у розмірі 114695,96грн., у т.ч. по періодах: за 2015 рік на суму 19320,96 грн., за 2016 рік на суму 94941грн., за 2017 рік на суму 704 грн.;

п. 177.10 ст.177 ПК України, а саме: не ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть

фізичні особи підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування,

протягом 2015-2017 років;

п.4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на

загальнообов`язкове державне соціальне страхування» розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015 а саме: несвоєчасне подання звіту про суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік.

До таких висновків контролюючий орган дійшов з огляду на отриману інформацію щодо надходження грошових коштів на карткові рахунки, відкриті в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК»

№ НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 . Відповідно до банківських виписок по цих рахунках позивачем отримано дохід у вигляді поповнення карткового рахунку на загальну суму 1525156,28 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 158680,00 грн., за 2016 рік в сумі 1366476,28 грн.

Як вказує контролюючий орган, фактично за період з 01.01.2015 по 18.02.2019 ФОП ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 1525156,28 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 55680,00 грн., за 2016 рік на суму 1469476,28 грн. Враховуючи те, що виручкою фізичної особи - підприємця вважається дохід, отриманий у грошовій та не грошовій формі, то датою при формуванні загального оподатковуваного доходу є дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок або у касу, тобто застосовується касовий метод. Таким чином, відповідач встановив, що ФОП ОСОБА_1 занижений загальний оподатковуваний доход на загальну суму 1525156,28 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 55680 грн., за 2016 рік на суму 1469476,28 грн., що вплинуло на донарахування податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування, військового збору за результатами річного декларування, єдиного соціального внеску з чистого оподатковуваного доходу.

Згідно отриманої податкової інформації ФОП ОСОБА_1 надав до ГУ ДФС у Запорізькій області (Василівський район) податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік з недостовірними (перекрученими) даними. Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік до ГУ ДФС у Запорізькій області (Василівський район) не подана, також не подана звітність щодо сум

нарахованого єдиного внеску на державне соціальне страхування за 2017 рік (форма №Д5) до 09.02.2018.

Окрім того, відповідачем встановлено, що в порушення п.177.10 ст. 177 ПК України позивачем протягом періоду, що перевірявся, не велась книга обліку доходів і витрат;

Не погодившись з актом перевірки, позивач 28.03.2019 подав заперечення на акт невиїзної позапланової документальної перевірки від 01.03.2019 №92/08-01-13-05/ НОМЕР_1 .

Виходячи з того, що заперечення від 28.03.2019 (вх. №21504/ФОП від 28.03.2019) на акт невиїзної позапланової документальної перевірки від 01.03.2019 надані до ГУ ДФС у Запорізькій області з порушенням строку надання заперечення (п.86.7 ст.86 ПК України), ці заперечення залишені контролюючим органом без розгляду, про що повідомлено позивача листом від 08.04.2019 №6595/14/08-01-13-05-10, яке направлено на його адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 08.04.2019, отримано 16.04.2019.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято:

податкове повідомлення-рішення № від 11.04.2019, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, в сумі 330632 грн. 16 коп., з яких: за податковим зобов`язанням 264505 грн. 73 коп.; за штрафними (фінансовими) санкціями 66126 грн. 43 коп. (а.с.33-34, 107-108);

податкове повідомлення-рішення № від 11.04.2019, яким за платежем податок на доходи фізичних осіб застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 510 грн. 00 коп. (а.с.35-36, 112-113);

податкове повідомлення-рішення № від 11.04.2019, яким за платежем податок на доходи фізичних осіб застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 170 грн. 00 коп. (а.с.37-38);

податкове повідомлення-рішення № від 11.04.2019, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 27552 грн. 68 коп., з яких: за податковим зобов`язанням 22042 грн. 14 коп.; за штрафними (фінансовими) санкціями 5510 грн. 54 коп. (а.с.39-40, 114-115);

вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 11.04.2019, якою вимагається сплатити недоїмку в сумі 114965 грн. 96 коп. з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.41, 110);

рішення № від 11.04.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 36351 грн. 48 коп. (а.с.42-43, 109, 111);

рішення № від 11.04.2019 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яким застосовано штрафні санкції в розмірі 170 грн. 00 коп. (а.с.44-45, 116-117).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд зазначає таке.

Стосовно оскаржуваних дій відповідача по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , результати якої оформлені Актом №92/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 01.03.2019, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про їх протиправність.

Згідно з абз.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За правилами п.78.1. ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, визначених у підпунктах 78.1.1-78.1.18.

Відповідно до пп. 78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав - розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом (п.78.4 ст.78 ПК України).

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п.79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (п.79.2 ст.79 ПК України).

В спірному випадку, як встановлено судом вище, документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складений акт №92/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 01.03.2019, проведена на підставі виданого ГУ ДФС у Запорізькій області наказу №224 від 21.01.2019, який в установленому порядку протиправним не визнаний, не скасований.

Також судом встановлено, що означений наказ №224 від 21.01.2019 та письмове направлений на податкову адресу позивача, отримані останнім до початку проведення перевірки.

Призначеною перевіркою охоплений період, у який позивач здійснював підприємницьку діяльність і мав статус суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (до 17.01.2017) і фактично під час перевірки досліджувалось питання і зроблені висновки про дотримання позивачем як фізичною особою підприємцем вимог податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у цей же період.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, має

право провести перевірку га самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Інших обмежень в строках проведення перевірки податкове законодавство не містить, а отже контролюючий орган має право проводити перевірки в межах 1095 днів.

Наведене вище в сукупності свідчить про відсутність в діях відповідача ознак протиправності щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі наказу №224 від 21.01.2019.

Отже, судом першої інстанції зроблений помилковий висновок про наявність підстав для задоволення позову в частині оскарження дій відповідача.

Стосовно виявлених в ході перевірки порушень, а саме: заниження чистого оподатковуваного доходу внаслідок отримання доходу (коштів) від TOB «ЕКО СТАНДАРТ-А» та ТОВ «ТОРГСТАНДАРТ ПЛЮС», який не було задекларовано, та не сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції.

Статтею 177 ПК України регламентовано порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пп.177.1 ст.177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця (п.177.2 ст.177 ПК України).

В спірному випадку, висновок контролюючого органу про заниження позивачем під час здійснення ним підприємницької діяльності чистого оподатковуваного доходу у 2015 році на суму 55680 грн., у 2016 році на суму 1469 476,28 грн., зроблений, виходячи з даних виписок по картковим рахункам № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , відповідно до яких отримано дохід у вигляді поповнення карткового рахунку на загальну суму 1525156,28 грн., в т.ч. за 2015 р. в сумі 158680 грн., за 2016р. в сумі 1366476,28грн.

При цьому контролюючим органом зазначено, що відповідно до наданих банківських виписок по цих карткових рахунках встановити, корпоративна це картка чи ні, неможливо, так як картка видана на ОСОБА_1 .

Фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції, не спростовані сторонами, полягають в такому.

30.12.2015 між ТОВ «ТОРГСТАНДАРТ ПЛЮС» (позикодавець) та громадянином України ОСОБА_1 (позичальник) укладений Договір позики №1 (поворотної фінансової допомоги), згідно п.1.1 якого позикодавець надає позичальнику в безоплатну (безпроцентну) позику грошові кошти (поворотну фінансову допомогу) у сумі, вказаній в розділі 2 цього Договору, а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму грошових коштів у визначений цим Договором строк.

Згідно з п.4.1 Договору позики №1 (поворотної фінансової допомоги) від 30.12.2015 строк повернення позики (фінансової допомоги) до « 30» грудня 2020 року.

На виконання умов Договору позики №1 (поворотної фінансової допомоги) від 30.12.2015 оформлено прибутковий касовий ордер №196 від 30.12.2015 з квитанцією, видатковий касовий ордер від 30.12.2015 (а.с.67).

16.02.2016 між ТОВ «ТОРГСТАНДАРТ ПЛЮС» (позикодавець) та громадянином України ОСОБА_1 (позичальник) укладений Договір позики №2 (поворотної фінансової допомоги), згідно п.1.1 якого позикодавець надає позичальнику в безоплатну (безпроцентну) позику грошові кошти (поворотну фінансову допомогу) у сумі, вказаній в розділі 2 цього Договору, а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму грошових коштів у визначений цим Договором строк.

Відповідно до п.4.1 Договору позики №2 (поворотної фінансової допомоги) від 16.02.2016 строк повернення позики (фінансової допомоги) до « 16» лютого 2021 року.

На виконання умов Договору позики №2 (поворотної фінансової допомоги) від 16.02.2016 оформлено прибутковий касовий ордер №17 від 18.02.2016 з квитанцією, видатковий касовий ордер від 18.02.2016; прибутковий касовий ордер №15 від 16.02.2016 з квитанцією, видатковий касовий ордер від 16.02.2016.

Також, 16.02.2016 між ТОВ «ЕКО СТАНДАРТ-А» (позикодавець) та громадянином України ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір позики №1 (поворотної фінансової допомоги), згідно п.1.1 якого позикодавець надає позичальнику в безоплатну (безпроцентну) позику грошові кошти (поворотну фінансову допомогу) у сумі, вказаній в розділі 2 цього Договору, а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму грошових коштів у визначений цим Договором строк.

Як зазначено у п.4.1 Договору позики №1 (поворотної фінансової допомоги) від 16.02.2016, строк повернення позики (фінансової допомоги) до « 16» лютого 2021 року.

На виконання умов Договору позики №1 (поворотної фінансової допомоги) від 16.02.2016 оформлено прибутковий касовий ордер №28 від 04.03.2016 з квитанцією; видатковий касовий ордер від 04.03.2016; прибутковий касовий ордер №24 від 20.02.2016 з квитанцією; видатковий касовий ордер від 20.02.2016; прибутковий касовий ордер №22 від 19.02.2016 з квитанцією; видатковий касовий ордер від 19.02.2016; прибутковий касовий ордер №20 від 18.02.2016 з квитанцією; видатковий касовий ордер від 18.02.2016; прибутковий касовий ордер №19 від 17.02.2016 з квитанцією; видатковий касовий ордер від 17.02.2016; прибутковий касовий ордер №18 від 16.02.2016 з квитанцією; видатковий касовий ордер від 16.02.2016 (а.с.54-59).

16.05.2016 між ТОВ «ЕКО СТАНДАРТ-А» (позикодавець) та громадянином України ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір позики №2 (поворотної фінансової допомоги), згідно з п.1.1 якого позикодавець надає позичальнику в безоплатну (безпроцентну) позику грошові кошти (поворотну фінансову допомогу) у сумі, вказаній в розділі 2 цього Договору, а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму грошових коштів у визначений цим Договором строк.

Згідно з п.4.1 Договору позики №2 (поворотної фінансової допомоги) від 16.05.2016 строк повернення позики (фінансової допомоги) до « 16» травня 2021 року.

На виконання умов Договору позики №2 (поворотної фінансової допомоги) від 16.05.2016 оформлено прибутковий касовий ордер №36 від 19.05.2016 з квитанцією; видатковий касовий ордер від 19.05.2016; прибутковий касовий ордер №41 від 25.05.2016 з квитанцією; видатковий касовий ордер від 25.05.2016; прибутковий касовий ордер №34 від 18.05.2016 з квитанцією; видатковий касовий ордер від 18.05.2016; прибутковий касовий ордер №33 від 17.05.2016 з квитанцією; видатковий касовий ордер від 17.05.2016 (а.с.49-52).

28.10.2016 між ТОВ «ЕКО СТАНДАРТ-А» (позикодавець) та громадянином України ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір позики №3 (поворотної фінансової допомоги), згідно з п.1.1 якого позикодавець надає позичальнику в безоплатну (безпроцентну) позику грошові кошти (поворотну фінансову допомогу) у сумі, вказаній в розділі 2 цього Договору, а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму грошових коштів у визначений цим Договором строк.

Відповідно до п.4.1 Договору позики №3 (поворотної фінансової допомоги) від 28.10.2016 строк повернення позики (фінансової допомоги) до « 28» жовтня 2021 року.

На виконання умов Договору позики №3 (поворотної фінансової допомоги) від 28.10.2016 оформлено прибутковий касовий ордер №60 від 31.10.2016 з квитанцією; видатковий касовий ордер від 31.10.2016; прибутковий касовий ордер №58 від 30.10.2016 з квитанцією; видатковий касовий ордер від 30.10.2016; прибутковий касовий ордер №62 від 02.11.2016 з квитанцією; видатковий касовий ордер від 02.11.2016.

Суд першої інстанції вірно встановив, що перелічені договори позики (поворотної фінансової допомоги) укладені фізичною особою - громадянином України ОСОБА_1 - як позичальником. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 стороною цих договорів не є.

Відповідачем в ході перевірки не встановлено та не доведено, що карткові рахунки в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 використовувались позивачем у підприємницькій діяльності, а не для власних потреб.

Наявні в матеріалах справи документи не підтверджують встановлений відповідачем факт отримання позивачем як суб`єктом підприємницької діяльності від вказаних вище юридичних осіб - TOB «ЕКО СТАНДАРТ-А» та ТОВ «ТОРГСТАНДАРТ ПЛЮС» грошових коштів як доходу, який має оподатковуватись за правилами ст. 177 ПК України.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне також зазначити, що відповідно до пп.14.1.257 п.14.1 ст. 14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Правовою основою для отримання поворотної фінансової допомоги є договір позики. Відносини

за договором позики регулюються ст.ст. 1046 - 1053 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у

власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або

таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові

кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого

роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені

договором.

За загальними правилами оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Кодексу, відповідно до пп.163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України якого об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід

Згідно з пп.165.1.31 п.165.1 ст.165 ПК України до загального місячного (річного)

оподатковуваного доходу платника податку не включається, зокрема, основна сума поворотної

фінансової допомоги, що отримується платником податку

На день вирішення судом спору по суті (16.12.2019) зобов`язання позивача по договорам позики (поворотної фінансової допомоги) не припинені, договори є діючими.

Таким чином, відповідач дійшов помилкового висновку про порушення позивачем в періоді здійснення ним підприємницької діяльності норм податкового законодавства при визначенні оподаткованого чистого доходу і заниження податку на доходи фізичних осіб.

Стосовно встановленого контролюючим органом заниження єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та військового збору апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці.

В абз.1 п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 2464-VI, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

В свою чергу, відповідно до п.3 ч.11 ст.25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Отже, фізичні особи-підприємці є платниками єдиного внеску, який нараховується з суми оподатковуваного доходу, і за не нарахування цього внеску для платника передбачена відповідальність у вигляді штрафу.

Щодо військового збору, то відповідно п.п.1.1-1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Таким чином, приймаючи до уваги, що розмір єдиного внеску і військового збору для фізичної особи-підприємця прямо залежить від суми його оподатковуваного доходу, а за встановлених вище обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність тверджень відповідача про заниження позивачем оподаткованого чистого доходу, відповідно, безпідставним є донарахування відповідачем сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та військового збору, нарахованих з такого доходу, а також застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску, тому податкове повідомлення-рішення № від 11.04.2019, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 11.04.2019 та рішення № від 11.04.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску є протиправними, підлягають скасуванню.

Щодо решти податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій апеляційний суд не погоджується з судом першої про їх протиправність.

Податковим повідомленням-рішенням № від 11.04.2019 контролюючим органом застосовані штрафні (фінансові) санкції відповідно до п.121.1 ст.121 ПК України у сумі 510,00 грн.

Згідно п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Підставою для прийняття означеного податкового повідомлення-рішення є встановлений контролюючим органом в ході проведення перевірки факт, що позивачем у відповідному періоді як фізичною особою підприємцем, що перебуває на загальній системі оподаткування, не велась Книга обліку доходів і витрат відповідно до наказу Міністерства фінансів України від

16.09.2013 №481 «Про затвердження форми обліку доходів і витрат платника податку з доходів фізичних осіб та Порядку ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу».

Встановлені відповідачем з цього приводу обставини позивачем не спростовані.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару

Пунктом 1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від

16.09.2013 №481, встановлено що відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу ІV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

За правилами п.44.3 ст.44 ПК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

За приписами п.44.5 ст.44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що позивачем під час проведення перевірки Книга обліку доходів і витрат не подавалась, що вірно розцінене контролюючим органом як її відсутність, ця обставина наявними в матеріалах справи документами не спростовується, апеляційний суд дійшов висновку про правомірність прийнятого позивачем податкового повідомлення-рішенням № від 11.04.2019.

Податковим повідомленням-рішенням № від 11.04.2019 контролюючим органом застосовані штрафні (фінансові) санкції відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України у сумі 170,00 грн. за неподання декларації з податку з доходів фізичних осіб за 2017 рік.

Відповідно до п. 120.1 ст.120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Як встановлено вище і позивачем не спростовано, позивачем не надано до Василівського відділення Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік.

Відповідно до пп.49.18.5 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до п.177.11 ст.177 ПК України фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.

Фізичні особи, стосовно яких проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням, подають податкову декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності, протягом 30 календарних днів з дня проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності.

У разі проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням останнім базовим податковим (звітним) періодом є період з дня, наступного за днем закінчення попереднього базового податкового (звітного) періоду до останнього дня календарного місяця, в якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Отже, приймаючи до уваги, що 17.01.2017 позивач в установленому порядку припинив підприємницьку діяльність, відповідач вірно встановив, що граничною датою подання позивачем декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік до контролюючого органу є 16.02.2017.

У вказаний термін позивач декларацію з податку з доходів фізичних осіб не подав, внаслідок чого застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до п.120.1 сит.120 ПК України є правомірним.

Також є правомірним застосування відповідачем штрафної санкції рішенням № від 11.04.2019 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідачем встановлено, матеріалами справи підтверджено, позивачем не спростовано, що звітність щодо сум нарахованого єдиного внеску на державне соціальне страхування за 2017 року позивачем до ГУ ДФС у Запорізькій області (Василівське управління) не надана при строку подання звіту до 09 лютого 2018 року.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

За правилами п. 2 Розділу 3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту, щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом МФ України від 14.04.2015 №435, ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом.

Звітним періодом є календарний рік.

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності страхувальників, зазначених у пункті 2 цього розділу, такі особи зобов`язані подати самі за себе Звіт із зазначенням типу форми "ліквідаційна", де останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності (п.9 розділу 3 цього Порядку).

Відповідно до п. 7 ч.11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Отже, встановлені у справі фактичні обставини справи свідчать про правомірність застосування до позивача штрафу в розмірі 170 грн.

Судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, з невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для часткового скасування постанови суду з прийняттям нового рішення у відповідній частині про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі № 280/3452/19 скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.04.2019 №, №, та визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Запорізькій області по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , результати якої оформлені Актом №92/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 01.03.2019.

Прийняти нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову.

В інші частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі № 280/3452/19 залишити без змін..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко