Справа № 160/13074/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 160/13074/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., секретар судового засідання - Лащенко Р.В., за участю представника позивача - Ісаєва Є.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року в адміністративній справі №160/13074/19 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОМ СЕРВІС" про накладання арешту на кошти,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОМ СЕРВІС", в якому просило застосувати арешт коштів та інших цінностей, що знаходяться у банку Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" ().

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що у інтегрованих картках платника податків станом на 22.08.2019 року у ТОВ "Аском Сервіс" обліковується податковий борг з податку на додану вартість на загальну суму 1471857,74 грн., що є підставою для накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідач має значну заборгованість перед бюджетом - 6747509,57грн. Так, оскільки підприємством не було своєчасно сплачено грошові зобов`язання, останні набули статусу податкового боргу. Відповідно до вимог ст. 59 ПК України позивачем було сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ю» №18292-50/67 від 02.03.2019 року. Також позивач направив підприємству лист щодо надання переліку ліквідних активів для подальшого опису у податкову заставу, проте відповіді надано не було. 08.08.2019 року контролюючим органом складено акт опису майна №147. За таких обставин, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вважає що у нього виникли всі правові підстави для арешту коштів і цінностей відповідача, що знаходяться в банку.

В відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, щов інтегрованих картках платника податків станом на 22.08.2019 року у ТОВ "Аском Сервіс" () обліковується борг з податку на додану вартість на загальну суму 1471857,74грн., що складається з недоїмки 1362812,8грн. в результаті несплати платником податків самостійно задекларованих грошових зобов`язань в податкових деклараціях; штрафних санкцій на загальну суму 25833,89 грн.; залишок несплаченої пені у розмірі 83211,05 грн.

17.04.2019 року Правобережне управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області направило листа ТОВ "Аском Сервіс" з вимогою надати перелік наявних активів у ТОВ "Аском Сервіс", проте відповіді отримано не було.

08.08.2019 року Правобережним управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області складено акти №146 та №147 опису майна, відповідно до яких проведено опис причепу КРЕОН 1Б-2200, номерний знак НОМЕР_1 та будь-якого рухомого майна, яке перебуває у власності ТОВ "Аском Сервіс".

09.08.2019 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області накладено обтяження відповідно до складених актів №146 та №147 опису майна.

12.08.2019 року відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно накладено обтяження на все нерухоме майно ТОВ "Аском Сервіс".

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.08.2019 року за ТОВ "Аском Сервіс" відсутнє зареєстроване нерухоме майно.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (тут і далі застосовується редакція, чинна на час виникнення спірних правовідносин) встановлено право контролюючого органу, яким є позивач, звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Тобто право на звернення до суду з позовом про накладення арешту на кошти виникає у податкового органу в разі одночасної наявності умов: наявність у платника податків податкового боргу та відсутність майна для його погашення.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Пунктом 94.2 статті 94 цього кодексу встановлено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

94.2.1. платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

94.2.2. фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

94.2.3. платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

94.2.4. відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

94.2.5. відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

94.2.6. платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

94.2.7. платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

94.2.8. платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

За приписами пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Звертаючись до суду з цим позовом, контролюючим органом не зазначено підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу, для застосування арешту майна (коштів) платника податків.

За змістом пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається:

94.6.1. платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна;

94.6.2. іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Верховним Судом в постанові від 04.09.2018 р. в справі № 813/2018/17 висловлена наступна правова позиція, яка в силу частини 5 статті 242 КАС України має враховуватися судом: "… на законодавчому рівні, положеннями норм податкового законодавства розрізненні правові поняття щодо арешту майна та арешту на кошти, що знаходяться в банківських установах платника податків.

Не зважаючи на те, що кошти є також складовою майна платника податків, що складає загальний об`єкт, в той же час має свої особливості та різницю виникнення підстав для вчинення відповідних дій пов`язаних із встановленням певного виду обмеження щодо такого майна (коштів), у вигляді арешту, а також можливим порядком його застосування. Обидва види арешту розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів). В зв`язку з чим, має місце різна правова природа виникнення та регулювання цих предметів, які не можна вважати тотожними в межах спірних правовідносинах.

На користь такого висновку також свідчить пункту 7.3. розділу VII Порядку № 568, який встановлює, що для застосування арешту коштів на рахунку платника податків орган доходів і зборів подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Відтак, системний аналіз норм Податкового кодексу України та Порядку № 568 щодо особливостей застосування арешту коштів на рахунку платника податків дає підстави для висновку, що рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків має передувати зверненню податкового органу до суду із вимогами про застосування арешту коштів, а підстави, визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, є передумовою саме для застосування адміністративного арешту майна податковим органом.

Більш того, до повноважень податкового органу законодавець відніс право цього суб`єкта владних повноважень звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу (підпункт 20.1.33 пункт 20.1 статті 20 Податкового кодексу України).

Правовий зміст та аналіз наведених норм матеріального права у їх взаємному зв`язку, свідчить про те, що законодавством чітко встановлена не тільки процесуальна можливість на звернення до суду з законодавчо визначеним предметом позову, що складає суть вимог, але ж і за наявністю підстав (умов), за яких існує правова можливість для задоволення таких вимог.".

На час виникнення спірних правовідносин процедуру застосування адміністративного арешту майна платника податків визначав та зараз визначає Порядок застосування адміністративного арешту майна платника податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 р. № 632, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 р. за № 948/30816, пунктами 1 та 3 розділу VII "Особливості застосування арешту коштів на рахунку платника податків" якого встановлено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду у разі звернення контролюючого органу до суду.

Для застосування арешту коштів на рахунку платника податків контролюючий орган подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Враховуючи, що контролюючим органом не доведено факту прийняття рішення про застосування арешту майна платника податків, суд першої інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться у банках.

Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного суду від 25.05.2018 року по справі №2а/0470/13884/12.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року в адміністративній справі №160/13074/19 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року в адміністративній справі №160/13074/19 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 21 жовтня 2020 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до ст. 243 КАС України.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко