Справа № 140/5351/20
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року ЛуцькСправа № 140/5351/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Філімоновій О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ковельської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління соціального захисту населення Ковельської міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо неповернення їй коштів у сумі 3 417,66 грн. та зобов`язання повернути їй зайво сплачені до бюджету кошти в сумі 3 417,66 грн.

В судовому засіданні позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Ковельської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї в сумі 3 417,66 грн. та зобов`язати Управління соціального захисту населення Ковельської міської ради виплатити їй призначену рішенням начальника управління соціального захисту населення №3897 від 01.10.2018 року вищевказану допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.04.2018 року ОСОБА_1 подала заяву до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради про зарахування призначеної їй допомоги одинокій матері в рахунок допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 16177,56 грн. (шляхом проведення взаємозарахування). Крім того, у заяві від 22.10.2018 року просила зарахувати в бюджет належну їй до виплати допомогу малозабезпеченій сім`ї за період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року в сумі 3 417,66 грн., так як помилково вважала, що за нею рахується борг перед бюджетом і хотіла його погасити, не знаючи про те, що ця допомога була їй призначена законно і підстав для її повернення немає.

25.02.2020 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до відповідача з проханням повернути їй нараховані кошти в сумі 3 417,66 грн. Однак листом б/н від 12.03.2020 року отримала відмову.

Позивач вважає вказану відмову у виплаті і бездіяльність протиправною та просить зобов`язати відповідача повернути вказані кошти. З наведених підстав позивач просила уточнений позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просила уточнений позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. В судове засідання 16.10.2020 року не прибула.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

На підставі поданих і заповнених відповідачем декларацій про доходи та майновий стан осіб, які входять до складу сім`ї ОСОБА_1 була призначена і виплачена державна соціальна допомога за період з 01 вересня 2014 року по 28 лютого 2015 року, 01 березня 2015 року по 31 серпня 2015 року, з 01 вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року, з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2016 року, з 01 вересня 2016 року по 28 лютого 2017 року, з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2018 року розмірі 42519,13 гривень.

Під час перевірки правильності нарахування та виплати державної допомоги було з`ясовано, що у відповідача на підставі свідоцтва про право власності від 02 квітня 2014 року є ще одна квартира площею 50,4 кв. м. та належить ОСОБА_1 одноосібно про наявність якої не було задекларовано під час надання документів для оформлення зазначеного виду допомоги.

Рішенням відповідача від 19 березня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні допомоги малозабезпеченим сім`ям у зв`язку з поданням недостовірних даних про майновий стан, що вплинув на встановлення права на соціальну квартиру (два житла).

26 березня 2018 року на адресу ОСОБА_1 було скеровано повідомлення про повернення 42519,13 гривень зайво нарахованих та виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.09.18 р. ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, що скасований лише у частині призначеного покарання ухвалою Волинського апеляційного суду від 20.03.19 р. і із застосуванням п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» повністю звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання.

01.10.2018 року рішенням управління соціального захисту населення виконкому Ковельської міської ради №3897 ОСОБА_1 за її заявою та відповідними документами було призначено допомогу як малозабезпеченій сім`ї з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року по 518,88 грн. щомісяця, всього на загальну суму 3 417,66 грн.

22.10.2018 року позивач звернулась до начальника управління соціального захисту населення з заявою в якій просила виниклу переплату в розмірі 26 341,57 грн. вираховувати з призначеної допомоги малозабезпеченим сім`ям щомісячно в повному розмірі до повного погашення.

17.05.2019 року заступник керівника Ковельської місцевої прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області звернувся в Ковельській міськрайонний суд Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2019 року в справі №159/2606/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області 22 923,91 грн., як надмірно виплачену суму державної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Постановою Волинського апеляційного суду від 09.12.2019 року в справі №159/2606/19 рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2019 року в даній справі скасовано та ухвалено нове судове рішення, де в позові Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області до ОСОБА_1 про повернення безпідставно отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям - відмовлено.

25.02.2020 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області з проханням повернути їй зайво отримані від неї кошти в сумі 3417,66 гривень.

Листом №152/3.30 від 12.03.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у виплаті коштів у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 був обов`язок сплатити ці кошти в порядку виконання договірного правочину і вони вже зараховані до бюджету, тому відповідач вважає, що немає бюджетних асигнувань для повернення цієї суми.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд приходить до таких висновків.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги регулюються Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року за № 250.

Статтею 1 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон № 1768-III) визначено, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі у розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Згідно з пунктами 2,3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (далі - Порядок), соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

За змістом пункту 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї).

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що державна соціальна допомога не призначається, якщо у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Частиною другою статті 7 Закону № 1768-III встановлено, що за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо, зокрема, у складі сім`ї є особа з інвалідністю, у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та або кількох членів сім`ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка звернулась за призначенням такої допомоги.

Як встановлено судом 01.10.2018 року рішенням управління соціального захисту населення виконкому Ковельської міської ради №3897 ОСОБА_1 було призначено допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року по 518,88 грн. щомісяця, всього на загальну суму 3 417,66 грн. (том 2 а.с.75)

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.09.2018 року ОСОБА_1 була визнана винною за ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, де зазначено, що ОСОБА_1 з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в обману працівників Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради, шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги малозабезпеченим сім`ям при оформленні даної допомоги, вказала завідомо неправдиві відомості, внаслідок чого незаконно отримала за періоди з 01.09.2014 по 28.02.2015, з 01.03.2015 по 31.08.2015, 01.09.2015 по 29.02.2016, 01.03.2016 по 31.08.2016, 01.09.2016 по 28.02.2017, 01.03.2017 по 31.08.2017 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, завдавши державі, в особі управління праці та соціального захисту населення Ковельської міської ради матеріальну шкоду на загальну суму 42 519 грн. Вирок суду першої інстанції був скасований вироком Волинського апеляційного суду від 20.03.2019 року у частині призначеного обвинуваченій покарання та ОСОБА_1 було звільнено від відбування призначеного покарання на підставі п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Внаслідок вказаних неправомірних дій ОСОБА_1 у зв`язку з безпідставною виплатою державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, завдано шкоди інтересам держави в особі УСЗН виконкому Ковельської міськради Волинської області в розмірі 42 519 грн 13 коп.

22.10.2018 року позивач звернулась до начальника управління соціального захисту населення з заявою в якій просила виниклу переплату в розмірі 26 341,57 грн. вираховувати з призначеної допомоги малозабезпеченим сім`ям щомісячно в повному розмірі до повного погашення.

Листами Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 07.11.2018, 05.12.2018, 09.01.2019, 06.02.2019 (том 2 а.с. 165-172) надсилались до Ковельського відділення Волинського Регіонального управління Приватбанку відомості на ОСОБА_1 про зупинення виплати коштів на загальну суму 3 417,66 грн.

17.05.2019 року заступник керівника Ковельської місцевої прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2019 року в справі №159/2606/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області 22 923,91 грн., як надмірно виплачену суму державної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Постановою Волинського апеляційного суду від 09.12.2019 року в справі №159/2606/19 рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2019 року в даній справі скасовано та ухвалено нове судове рішення, де в позові Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області до ОСОБА_1 про повернення безпідставно отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям - відмовлено. Зокрема апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили, що подаючи декларацію про доходи та майно сім`ї ОСОБА_1 навмисно не вказала відомості про другу квартиру. Наявність іншого житла за відповідачем не позбавляє малозабезпечену сім`ю у склад якої є дитина, яка постійно хворіє, права на отримання державної соціальної допомоги на підставі частини другої статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

Враховуючи встановлені обставини у справі, соціальний статус сім`ї відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручання у права відповідача, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що примусове повернення наданої державною соціальної допомоги у сумі 22 923,91 грн. призведе до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря.

З рішення апеляційного суду вбачається, що позивачем не було доведено факту прийняття рішення про припинення виплати соціальної допомоги ОСОБА_1 , як це передбачено статтею 7 вказаного Закону та доказів на підтвердження дотримання відповідної процедури з`ясування обставин та умов проживання сім`ї відповідача та соціального статусу такої сім`ї.

Відповідно до ст. 7 Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сім`ї є особа з інвалідністю; у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої і вищої освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Крім того, п. 25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 передбачено, що якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї, повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення.

Відповідно до пп. 5.2 та 5.4 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України №345 від 19.09.2006 року, рішення про припинення чи поновлення виплати соціальної допомоги оформлюється протоколом та затверджується підписом начальника Управління або іншої особи, якій надано таке право, датою та скріплюється печаткою (за наявності) Управління на протоколі. Якщо рішення про припинення надання допомоги приймається у зв`язку з поданням отримувачем документів з явно недостовірними відомостями або виявленням помилок під час розрахунку розміру допомоги тощо, до особової справи отримувача соціальної допомоги підшиваються (укладаються у швидкозшивач): акт про виявлення факту подання отримувачами документів з явно недостовірними відомостями чи здійсненням помилки під час розрахунку розміру допомоги тощо; перерахунок нового розміру допомоги на підставі отриманих нових чи додаткових даних (у разі збереження отримувачем права на соціальну допомогу) та розрахунок загальної суми переплати (недоплати) за призначеною соціальною допомогою; розрахунок надмірно виплачених коштів, які підлягають відшкодуванню; протокол про припинення виплати допомоги та визначення осіб, які повинні відшкодувати надмірно виплачені кошти; відомості про внесені корективи до виплатних відомостей (переліків уповноважених власників/наймачів житла, яким призначено субсидію).

Повідомлення про припинення (або поновлення) надання соціальної допомоги надсилається отримувачу не пізніше 5 днів після прийняття такого рішення. У разі виявлення факту подання отримувачами документів з явно неправильними відомостями в повідомленні одночасно зазначаються термін, до якого мають бути відшкодовані надміру перераховані кошти, їх сума та реквізити рахунку, на який вони повинні бути перераховані.

Як встановлено в судовому засіданні з оглянутої копії трудової книжки позивач на час подання заяви про призначення допомоги ніде не працювала, мала на утриманні дитину віком до 18 років, яка відповідно до довідок з лікувального закладу потребувала домашнього догляду в 2015-2018 роках, які додавала до заяв про призначення допомоги, а також беручи до уваги, що обстеження матеріально-побутових умов сім`ї відповідачем не робилось, а відтак відповідачем не доведено факту прийняття рішення про припинення виплати соціальної допомоги ОСОБА_1 , як це передбачено статтею 7 вказаного Закону, та доказів на підтвердження дотримання відповідної процедури з`ясування обставин та умов проживання сім`ї відповідача та соціального статусу такої сім`ї.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили, що подаючи декларацію про доходи та майно сім`ї ОСОБА_1 навмисно не вказала відомості про другу квартиру. Наявність іншого житла за відповідачем не позбавляє малозабезпечену сім`ю у склад якої є дитина, яка постійно хворіє, права на отримання державної соціальної допомоги на підставі частини другої статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

З набранням законної сили постановою Волинського апеляційного суду в справі №159/2606/19 відпав обов`язок повертати отриману позивачкою допомогу до бюджету, тому заява ОСОБА_1 від 25.02.2020 року про повернення нарахованої допомоги, яка була надана рішенням відповідача №3897 від 01.10.2018 року підлягає до задоволення.

Посилання представника відповідача в судовому засіданні на те, що наказом Міністерства праці та соціальної політики України №345 від 19.09.2006 року, яким затверджено Інструкцію щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України не передбачено процедури повернення виплати нарахованої допомоги після подання заяви отримувача про припинення виплати чи зарахування нарахованих коштів до сум виниклої переплати, суд до уваги не приймає, оскільки відсутність нормативно-правового регулювання даного факту не є підставою для відмови в задоволенні заяви позивачки про отримання нарахованої, але не виплаченої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст. 77 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Оскільки судом встановлено, що у межах спірних правовідносин рішення відповідача про визначення надміру виплачених сім`ї ОСОБА_1 коштів державної соціальної допомоги Управлінням соціального захисту населення Ковельської міської ради не було прийнято (доказів про таке суду не надано), тому захистити порушене право позивача слід шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї в сумі 3 417,66 грн. та зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 ці кошти.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї в сумі 3 417,66 грн.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області виплатити ОСОБА_1 призначену рішенням начальника управління соціального захисту населення №3897 від 01.10.2018 року допомогу малозабезпеченій сім`ї в розмірі 3417,66 грн. (три тисячі чотириста сімнадцять гривень 66 коп.).

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (45000, Волинська область, Ковельський район, село Білин, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич

Повне рішення суду складено 23.10.2020 року.