Справа № 560/2779/20
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2779/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

27 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року (прийнятого в м. Хмельницький, повний текст складено 06.07.2020) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, у якій просила суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф773-10 від 20 березня 2020 року Головного управління ДПС у Хмельницькій області зі сплати єдиного внеску у розмірі 73 654, 48 грн.

- стягнути на користь позивача сплачену суму судового збору.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції, під час прийняття рішення, порушено норми матеріального та процесуального права та вважає вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф6773-10 від 20.03.2020 такою, що сформована згідно вимог чинного законодавства.

18 вересня 2020 року на адресу суду надійшов відзив від позивача у справі на апеляційну скаргу Головного Управління ДПС у Хмельницькій області, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що суд першої інстанції дослідив всі обставини справи та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судовому засідання заперечила проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін по справі, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 з 01.07.2018 року одноосібно здійснює підприємницьку діяльність у сфері роздрібної торгівлі в неспеціалізованому магазині та належить до 2-ї групи платників єдиного податку на спрощеній системі оподаткування, найманих працівників не має.

04.02.2020 року позивач за допомогою електронного кабінету платника на сайті ДПС України подала звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік (форма №Д 5 річна), в якому помилково зазначила невірну суму нарахованого єдиного соціального внеску в розмірі 87483 грн., замість правильної суми такого внеску в розмірі 11016,72 грн.

В силу допущення помилки у визначенні суми єдиного соціального внеску у позивача виникла неіснуюча заборгованість із сплати такого внеску. Так, в квітні 2020 року позивач отримала вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6773-10 від 20 березня 2020 року про сплату єдиному податку в сумі 73654,48 грн.

Довідкою ГУ ДПС у Хмельницькій області від 20.05.2020 року підтверджується, що позивач у 2019 році щомісячно сплачувала єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 918,06 грн.

Позивач, не погоджуючись із вимогою про сплату єдиного внеску в сумі 73654,48 грн., направила відповідачу заяву про проведення позапланової перевірки (звірки) щодо правильності нарахованого їй єдиного внеску за 2019 рік, оскільки правильна сума такого внеску становить 11016,72 грн., замість неправильної суми в розмірі 87483 грн., вказаної у поданому нею звіті за 2019 рік.

У заяві, що була направлена на адресу відповідача позивач також просила скасувати вимогу про сплату боргу №Ф-6773-10 від 20 березня 2020 року про сплату єдиному податку в сумі 73654,48 грн., та внести відповідні зміни даних інформаційної системи ГУ ДПС у Хмельницькій області, обґрунтовуючи це наступним, а саме.

Розрахунок розміру єдиного внеску виконаний позивачем виходячи із мінімальної заробітної плати, встановленої на звітний період у розмірі 4173 грн., та розміру єдиного внеску відповідно до частини 5 статті 8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме: розмір щомісячної плати єдиного внеску у 2019 році становив 918,06 грн.

При заповненні таблиці до річного звіту позивач помилково казала іншу суму єдиного внеску замість самостійно розрахованої суми такого внеску.

Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №435 від 14.04.2015 року не передбачено повторне подання звіту за один і той же період після граничного терміну подання звіту, а також не передбачено можливість самостійного виправлення зазначеного виду помилок. Коригування суми нарахованого єдиного соціального внеску можливе лише у разі письмової заяви платника до контролюючого органу з проханням провести перевірку/звірку, зазначивши причину перевірки (помилка у формі № Д 5, яка саме помилка, причина її виникнення, правильні дані).

За результатами такої перевірки має бути складений акт перевірки і у разі встановлення помилки у визначенні платником суми єдиного внеску у звіті є можливість виправити суму раніше відображеного єдиного внеску через таблицю 3 форми № Д 6.

У відповідь листом №16607/10/22-01-58-05 від 22.05.2020 року відповідач зазначив, що відповідальним за правильність та достовірність заповнення звіту є страхувальник, отже сума самостійного визначення бази нарахування єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, у тому числі і тими які обрали спрощену систему оподаткування, підлягає сплаті на загальних підставах та не підлягає скасуванню. А отже відсутні підстави для скасування вимоги про сплату боргу № Ф-6773-10 від 20 березня 2020 року.

Контролюючий орган, незважаючи на звернення позивача про проведення позапланової перевірки (звірки) щодо правильності нарахованого єдиного внеску за 2019 рік таку перевірку не провів, внаслідок чого у вимозі про сплату єдиного внеску зазначена до сплати сума у розмірі 73654,48 грн., яка не відповідає дійсності, тому така вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

Позивач, вважаючи вимогу контролюючого органу протиправною, з метою захисту своїх прав звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив того, що враховуючи право позивача самостійно визначати розмір єдиного внеску та відсутність можливості подання уточнюючого звіту за 2019 рік із виправленням допущеної помилки у визначенні загальної суми єдиного внеску за рік, контролюючий орган зобов`язаний був провести перевірку отримавши заяву позивача з таким проханням та відкликати податкову вимогу, оскільки позивач у своїй заяві чітко вказала яка сума єдиного внеску є правильною та повинна бути внесена у річний звіт.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI).

Відповідно до пунктів 2, 3, 3 1 частини 1 статті 1 цього Закону єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі-єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

3) застрахована особа-фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

3 1) податкові органи центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його територіальні органи.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно із пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний:

- своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;

- вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; 3) допускати посадових осіб податкового органу до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки;

- подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно із частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Зі змісту наведених правових норм Закону №2464-VI вбачається, що позивач-фізична особа-підприємець є платником єдиного внеску як застрахована особа, зобов`язана своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством, подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

04.02.2020 року позивач за допомогою електронного кабінету платника єдиного внеску на сайті ДПС України подала звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік (форма №Д5 річна), в якому внаслідок помилки зазначила неправильну суму нарахованого єдиного внеску в розмірі 87483 грн., замість правильної суми такого внеску, яка повинна становити суму в розмірі 11016,72 грн.

Факт невідповідності нарахованого та вказаного позивачем у річному звіті за 2019 рік розміру загальної суми єдиного внеску сумам такого внеску які сплачувалися позивачем щомісячно, підтверджується довідкою контролюючого органу від 20.05.2020 року, доданої до матеріалів справи, згідно якої щомісячні платежі по сплаті єдиного внеску становили 918,06 грн., тобто річна сума таких внесків за 2019 рік повинна становити 11016,72 грн.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У випадку незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Виходячи з того, що внаслідок помилки позивача у визначенні річного розміру єдиного внеску при поданні річного звіту утворилася недоїмка з єдиного внеску, відповідач надіслав позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6773-10 від 20 березня 2020 року, якою на підставі даних інформаційної системи вимагає сплатити недоїмку в сумі 73654,48 грн. (розмір недоїмки визначений із врахуванням щомісячної сплати позивачем єдиного внеску протягом 2019 року).

Позивач, не погоджуючись із вимогою про сплату єдиного податку в сумі 73654,48 грн., направила відповідачу заяву про проведення позапланової перевірки (звірки) щодо правильності нарахованого їй єдиного внеску за 2019 рік.

У направленій заяві позивач також просила скасувати вимогу про сплату боргу № Ф-6773-10 від 20 березня 2020 року про сплату єдиному податку в сумі 73654,48 грн., та внести відповідні зміни даних інформаційної системи ГУ ДПС у Хмельницькій області.

Відповідач своїм листом №16607/10/22-01-58-05 від 22.05.2020 року надав позивачу відповідь про те, що відповідальним за правильність та достовірність заповнення звіту є страхувальник, отже сума самостійного визначення бази нарахування єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, у тому числі і тими які обрали спрощену систему оподаткування, підлягає сплаті на загальних підставах та не підлягає скасуванню.

Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не передбачає подання уточнюючих або скасовуючих попередні річних звітів. Відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник, а отже відповідач не вбачає підстав для зняття нарахування єдиного внеску в розмірі 87483 грн.

У зв`язку із наявністю заборгованості по єдиному внеску в інтегрованій картці позивача в сумі 73654,48 грн., Головним управлінням Державної податкової служби в Хмельницькій області було сформовано та направлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6773-10 від 20 березня 2020 року.

Згідно зі статтею 6, пункту 9 5 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року N 375, наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 року за N 460/26905, затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частиною 2 розділу 3 передбачено, що фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік.

Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою №Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми "початкова".

Згідно із частиною 1 розділу 4 Порядку №435, звіт формується на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок.

Як встановлено судом першої інстанції при розгляді даної адміністративної справи, документи на підставі яких позивач проводила протягом 2019 року нарахування та сплату єдиного внеску не підтверджують загальну суму такого внеску, зазначеної у звіті за 2019 рік, тобто сума річного внеску значно вища ніж та яка була загалом щомісячно сплачена позивачем протягом 2019 року.

Розділ 5 Порядку №435 не передбачає можливість платника єдиного внеску виправити помилку у сумі єдиного внеску зазначеної у річному звіті, у разі закінчення строків подання такого звіту.

У разі виявлення помилки у звіті до закінчення строку подання цього звіту страхувальник повторно формує та подає звіт у повному обсязі до органу доходів і зборів за основним місцем обліку.

Чинним вважається останній електронний або паперовий звіт, поданий страхувальником до закінчення строків подання звітності, визначених цим Порядком, який пройшов всі контролі при завантаженні до Реєстру страхувальників та до Реєстру застрахованих осіб.

Згідно із частиною 1 розділу 4 Порядку №435, фізичні особи-підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та члени фермерських господарств, яким за результатами проведеної перевірки збільшено або зменшено зобов`язання, формують і подають до органів доходів і зборів Звіт згідно з таблицею 3 додатка 6 до цього Порядку протягом одного календарного місяця після здійснення відповідних розрахунків.

Звіт згідно з таблицею 3 додатка 6 до цього Порядку формується і подається до органів доходів і зборів виключно на підставі акта документальної перевірки страхувальника (обов`язковим є зазначення номера і дати акта) і містить суми, на які збільшено або зменшено зобов`язання (у такому разі допускається внесення від`ємного значення).

Із змісту зазначених правових норм Порядку № 435 вбачається, що єдиною можливістю внести зміни у розмір єдиного податку який підлягає сплаті за результатами річної діяльності фізичної особи-підприємця є проведення документальної перевірки контролюючим органом з питань правильності нарахування єдиного внеску.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок, встановлений статтею 78 Податкового кодексу України, зокрема визначені підстави за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка.

Згідно із пунктом 8.2 статті 78 Податкового кодексу України обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення платника податків.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції відповідач, отримавши заяву позивача з проханням провести документальну перевірку зобов`язаний був прийняти рішення про її проведення, та встановити або заперечити обставини наведені позивачем у такій заяві, чого на прохання позивача проведено не було.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 жовтня 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Смілянець Е. С.