Справа № 500/1998/20
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1998/20

26 жовтня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкові зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300», за 2019 календарний рік, контролюючим органом завищено у 50 (!) разів. А тому позивач вважає прийняті податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 року №0-1912, №0-1912, №0-1912, №0-1912 протиправними і такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою від 07.08.2020 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

31 серпня 2020 року ухвалою суду було призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 24.08.2020 о 10:45 год.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 23.09.2020. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Згідно облікових даних ІС Податковий блок (розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік по об`єктах оподаткування, які належать позивачу наявний в матеріалах справи) та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно (витяг додається), ОСОБА_1 станом на бюджетний період 2019 року належало (у розрізі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) наступне нерухоме майно:

- нежитлова будівля загальною площею 454,3 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 ;

- нежитлова будівля загальною площею 555,10 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 ;

- будинок загальною площею 42,2 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 ;

- домоволодіння загальною площею 116,3 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_2 .

Рішенням сьомого скликання сорок другої сесії Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області від 27.06.2018 року №1275 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Скалатської міської на 2019 рік» (далі - Рішення №1275) встановлено відповідні ставки згідно додатку №1.

Так, згідно вказаного додатку №1 до Рішення №1275 для об`єктів нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, зокрема щодо вищевказаних будівель, що підлягають оподаткуванню, контролюючим органом в порядку пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, застосовано, зокрема, до житлових будівель (п.п. 1.1.1 «а» п.1 та п.3 згідно додатку №1 до Рішення №1275) ставку у розмірі 0,05 % від розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня звітного (податкового) року та щодо нежитлових будівель (для категорії телятник та свинарних згідно додатку №1 до Рішення №1275) ставку у розмірі 0,5 % від розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня звітного (податкового) року.

Вищевказане рішення сьомого скликання сорок другої сесії Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області від 27.06.2018 року №1275 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Скалатської міської на 2019 рік» не визнано незаконним та є чинним.

Тому, з урахуванням зазначеного, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 1618,08 грн. за бюджетний період 2019 року згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 року №0-1912, №0-1912, №0-1912, №0-1912 нарахований позивачу в межах та у спосіб визначений законодавством України, зокрема, Податковим кодексом України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР.

Головне управління ДПС у Тернопільській області враховуючи вище викладене не погоджується з позовними вимогами та просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалами суду від 24.09.2020, від 19.10.2020 відкладено розгляд справи на 26.10.2020 о 10:15 год.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що згідно облікових даних ІС Податковий блок (розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік по об`єктах оподаткування, які належать позивачу наявний в матеріалах справи) та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 станом на бюджетний період 2019 року належало (у розрізі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) наступне нерухоме майно:

- нежитлова будівля загальною площею 454,3 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 ;

- нежитлова будівля загальною площею 555,10 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 ;

- будинок загальною площею 42,2 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 ;

- домоволодіння загальною площею 116,3 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_2 .

У відповідності до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 7.3 статті 7 ПК України, будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

11 червня 2020 року, отримавши оскаржувані податкові повідомлення-рішення, позивач звернувся до контролюючого органу із заявою про проведення звірки в порядку пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України.

У відповідь на заяву ОСОБА_1 отримав лист від Теребовлянського управління ГУ ДПС у Тернопільській області разом із розрахунком податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік, по об`єктах оподаткування, які належать позивачу.

З вказаного листа та розрахунку стало відомо, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті і податкові зобов`язання за 2019 календарний рік були визначені на підставі ст. 266 ПК України та рішення Скалатської ОТГ №1275 від 27.06.2018 року, згідно якого ставка податку становить 0.50 відсотка мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, оглянувши копію рішення Скалатської міської ради №1275 від 27.06.2018, позивачем було виявлено, що вказаним рішенням органу місцевого самоврядування було встановлено та затверджено на території Скалатської міської ради ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, фізичним та юридичним особам, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості на 2018 рік.

Вказана обставина свідчить про те, Скалатською міською радою на 2019 рік не було прийнято рішення про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, фізичним та юридичним особам, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, яке згідно вимог Податкового кодексу України є обов`язковим.

Відтак, відповідно до вимог пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України контролюючий орган, при визначенні податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300», за 2019 календарний рік, був зобов`язаний застосовувати ставки цього місцевого податку, які діяли до 31 грудня 2018 року.

З врахуванням того, що рішення Скалатської міської ради №1275 від 27.06.2018 року, яким було встановлено та затверджено на території Скалатської міської ради ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, фізичним та юридичним особам, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості на 2018 рік, прийняте пізніше 15 липня 2017 року, а до 31 грудня 2018 року на території Скалатської міської ради діяли ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначені рішенням Скалатської міської ради №522 від 27 січня 2017 року, контролюючий орган згідно з вимогами пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України при визначенні податкового зобов`язання був зобов`язаний застосувати ставки визначені рішенням Скалатської міської ради №522 від 27 січня 2017 року, згідно якого і ставка податку для фізичних осіб для нежитлової нерухомості становила 0,01 відсотка мінімальної заробітної плати.

Таким чином, суд встановив, що податкові зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300», за 2019 календарний рік, контролюючим органом завищено у декілька разів.

Зокрема, податковим повідомленням-рішенням від 22.04.2020 року №0-1912 визначено податкове зобов`язання в сумі 9 478,97 грн. замість 189,58 грн. (9 478,97 грн./50), а тому вказане податкове повідомлення рішення є протиправним в частині визначення податкового зобов`язання в сумі 9 289,39 грн. (9 478,97 грн. - 189,58 грн.).

Податковим повідомленням-рішенням від 22.04.2020 року №0-1912 визначено податкове зобов`язання в сумі 11 582,16 грн. замість 231,64 грн. (11 582,16 грн./50), а тому вказане податкове повідомлення рішення є протиправним в частині визначення податкового зобов`язання в сумі 11 350,52 грн. (11 582,16 грн. -231,64 грн.).

Як видно з матеріалів справи, а саме із розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 , позивачем було встановлено, що податковим повідомленням-рішенням від 22.04.2020 року №0-1912 визначено податкове зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 18100200» в сумі 58,94 грн. на тій підставі, що у його власності у 2019 році перебувало домоволодіння по АДРЕСА_2 загальною площею 116,30 кв. м.

Разом з тим, контролюючим органом при прийнятті вказаного податкового повідомлення-рішення не було враховано тієї обставини, що рішенням Підволочиського районного суду від 18 вересня 2018 року у справі №604/876/18 договір дарування житлового будинку по АДРЕСА_2 , укладений 18 серпня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу Матійчик А.В. 18 серпня 2007 року за реєстровим №2027 та зареєстрований Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації 20 серпня 2007 року, визнано недійсним.

Крім того, згідно рішення Підволочиського районного суду від 14 червня 2018 року у справі №604/37/17 за ОСОБА_3 , а також за ОСОБА_4 було визнано право власності на 1/5 частину будинковолодіння АДРЕСА_3 , за кожною.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , у 2019 році не був власником будинковолодіння АДРЕСА_3 , а тому підстави для визначення йому податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 18100200» в сумі 58,94 грн. були відсутні.

Також суд вважає, що згідно з вимогами пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України при визначенні податкового зобов`язання відповідач був зобов`язаний застосувати ставки, визначені рішенням Скалатської міської ради №522 від 27 січня 2017 року.

Підпунктом 1.2 п. 1 даного рішення база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшено для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів.

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 , позивачем було встановлено, що податковим повідомленням-рішенням від 22.04.2020 року №0-1912 визначено податкове зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 18100200» в сумі 21,39 грн. на тій підставі, що у його власності у 2019 році перебував житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 42,20 кв. м.

Враховуючи ту обставину, що рішенням Підволочиського районного суду від 18 вересня 2018 року у справі №604/876/18 договір дарування житлового будинку по АДРЕСА_2 визнано недійсним, єдиним об`єктом житлової нерухомості, який перебував у власності позивача у 2019 році був житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 42,20 кв. м.

У зв`язку із тим, що площа даного житлового будинку є меншою 120 кв. м, на які зменшено базу оподаткування об`єктів житлової нерухомості згідно рішення Скалатської міської ради №522 від 27 січня 2017 року, підстави для визначення податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 18100200» в сумі 21,39 грн. були відсутні.

Позивач вважає, що зазначені вище ППР винесені з грубим порушенням норм податкового законодавства, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до пп. 12.3.1 п. 12.3 cт. 12 ПК України встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до пп. 12.3.2 п. 12.3 cт. 12 ПК України при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Відповідно до пп. 12.3.3 п. 12.3 cт. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, надсилають у десятиденний строк з дня прийняття рішень, але не пізніше 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та/або зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та/або зборів, в електронному вигляді інформацію щодо ставок та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та копії прийнятих рішень про встановлення місцевих податків та/або зборів та про внесення змін до таких рішень.

Якщо в рішенні органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також податкових пільг з їх сплати не визначено термін його дії, таке рішення є чинним до прийняття нового рішення.

Контролюючі органи не пізніше 25 серпня поточного року складають зведену інформацію про розмір та дату встановлення ставок місцевих податків та/або зборів на відповідних територіях, а також про встановлені на відповідних територіях податкові пільги та подають її в електронній формі центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Відповідно до пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України у разі якщо до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування місцевих податків та/або зборів, сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та/або зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки та/або збори справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування таких місцевих податків та/або зборів.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішенням ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 року №0-1912 в сумі 58 (п`ятдесят вісім) гривень 94 копійки, податкове повідомлення-рішенням ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 року №0-1912 в сумі 21 (двадцять одна) гривня 39 копійок, податкове повідомлення-рішенням ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 року №0-1912 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300» на суму 9 289 (дев`ять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) гривень 39 копійок, податкове повідомлення-рішенням ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 року №0-1912 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300» на суму 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень 52 копійки.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, відповідно до квитанції № 0.0..1 від 31.07.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 місцезнаходження/місце проживання АДРЕСА_4 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області місцезнаходження/місце проживання вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43142763.

Головуючий суддя Подлісна І.М.