Справа № 272/1435/19
Суддя: Палазюк В. М.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 272/1435/19
Провадження № 2-а/272/4/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Палазюк В.М.

при секретарі Смолінській І.П.

за участю представника позивача Арапова О.О.

відповідача - Захлібного В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області Захлібного Віктора Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому зазначає, що постановою державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 14 листопада 2019 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53-1КУпАП. Підставою для накладення адміністративного стягнення у виді 170,00 грн. штрафу та стягнення шкоди в сумі 47742,90 грн. стали висновки акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за суб`єктом земельної ділянки від 01.11.2019 року. З вказаного акту вбачається, що при обстеженні земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , комунальної форми власності для комерційного використання встановлено, що на земельній ділянці розташоване нерухоме майно (будівлі) а саме: лазня, загальною площею 96,0 кв. м., столярний цех, загальною площею 227,8 кв. м., склад цементу, загальною площею 40,8 кв. м, пилорама, загальною площею 169,5 кв. м побутові приміщення загальною площею 22,3 кв. м., склад, загальною площею 105,9 кв. м., склад, загальною площею 108,6 кв. м. Загальна площа під будівлями становить 0,0771 га. Згідно договору дарування від 07.11.2014 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 18566755 від 04.03.2014 нерухоме майно належить ОСОБА_1 . Об`єкти нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 займають загальну площу земельної ділянки 0,0771 га.. Однак частина комплексу будівель у 2018 році була знесена, внаслідок чого зареєстровано зміни в складі нерухомого майна, тому інформація, що зазначена інспектором є недостовірною.

Крім того, рішенням п`ятдесятої сесії Андрушівської міської ради Житомирської області від 19.05.2015 позивачу передано в користування земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0005, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , тобто ту ділянку яка і була об`єктом перевірки.

Щодо земельної ділянки площею 0.6231га. та її самовільного зайняття , то перевірка щодо такої земельної ділянки не проводилась, будь-яких межових знаків щодо такої земельної ділянки не встановлено, тому і рішення про надання в користування такого розміру земельної ділянки не могло бути. Позивач також зазначив, що не використовував, не огороджував, не вчиняв жодних дій, які свідчать про самовільне використання зазначеної земельної ділянки та не мав наміру використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості) та до одержання документа, що посвідчує право на неї. Об`єкти нерухомості на вищезазначеній земельній ділянці були встановлені попередніми власниками, інформація щодо їх площі не відповідає дійсності, тому і нарахування шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,6231 га. в сумі 47742,90 грн. є неправомірним.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 14.11.2019 в сумі 170,00 грн. і стягнення заподіяної шкоди в сумі 47742,90 грн. та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

17 грудня 2019 року представник відповідача на адресу суд направив відзив, в якому зазначив, що при обстежені земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:008:0005, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області було виявлено порушення ОСОБА_1 ст.. 125-126 ЗК України. Об`єкти нерухомого майна, які розміщені на вказаній земельній ділянці належать позивачу та займають загальну площу 0,0771 га. На момент перевірки рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність або користування (оренду) ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,0771 га. було відсутнє, правовстановлюючі документи, які підтверджували право власності або користування також відсутні. Відсутнє також рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність або в користування земельної ділянки площею 0.6231га., що не зайнята об`єктами нерухомості. За результатами перевірки 01.11.2019 було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, акт обстеження земельної ділянки, винесено припис про усунення порушень ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. Посилання позивача на те, що є дозвіл на використання земельної ділянки відповідно до рішення Андрушівської міської ради Житомирської області вважає безпідставним, так як позивач з 2015 року не здійснив жодних дій щодо оформлення свого права в передбаченому законом порядку. З урахуванням вищевикладеного просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, додавши, що рішеннм Житомирського окружного адмінсуду від 06.03.2020 року припис Головного управління Держгеоокадастру у Житомирській області визнано протиправним та скасовано.

Відповідач, державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області Захлібний В.А. позовні вимоги не визнав з підстав викладених в відзиві та додатково пояснив, що обстеження проводив безпосередньо на земельній ділянці за згодою ОСОБА_1 , але у його відсутності. Площу земельної ділянки, яку займають приміщення він визначив згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який йому був наданий працівниками Андрушівської міської ради. Будь-яких ознак використання земельної ділянки, що не зайнята будівлями, він на об`єкті не побачив, прийшов до висновку про самовільне зайняття земельної ділянки виходячи із відсутності рішення органів місцевого самоврядування, оскільки такого рішення ОСОБА_1 йому не надав.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків.

Судом встановлено, що актом обстеження земельної ділянки, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:008:0005, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області було виявлено порушення ОСОБА_1 ст. ст. 125-126 ЗК України (а.с. 11,12). За результатами перевірки 01.11.2019року складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП стосовно позивача та винесено відповідний припис 01.11.2019 №578-ДК/0355Пр/03/01/-19. Постановою від 14.11.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 53-1 КУпАП та накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 170 грн. та нараховано шкоду , заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в сумі 47742,90 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороню земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Як зазначив Верховний суд у постанові від 14 березня 2019 року по справі № 902/341/17 у вирішенні питання про наявність ознак самовільного зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме по собі користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідним є встановлення наявності у особи, в силу закону, права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування. Отже, самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, позивач є власником нежитлових приміщень , що розташовані по АДРЕСА_1 . Рішенням Андрушівської міської ради від 19.05.2015 року земельна ділянка загальною площею 0,7002 га за кадастровим номером :01:008:0005, що знаходиться за даною адресою та є комунальною власністю Андрушівської міської ради, передана в оренду ОСОБА_1 . Дана обставина була досліджена та врахована Житомирським окружним адміністративним судом при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 про оскарження дій інспектора та скасування припису. В даному рішенні суд дійшов до висновку, що доводи відповідача про відсутність у позивача рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність або користування (оренду) земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є необґрунтованими, що державний інспектор, здійснюючи перевірку вказаної земельної ділянки на предмет її самовільного зайняття, належним чином не встановив всіх обставин, не з"ясував наявність рішень органу місцевого самоврядування про передачу її у користування (оренду) позивачу, не встановив реальну кількість об"єктів, які знаходяться на земельній ділянці та чи використовує вказану земельну ділянку позивач. Суд встановив відсутність доказів самовільного зайняття земельної ділянки. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року , яке 07.04.2020 набрало законної сили визнано протиправним та скасувано припис Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 01.11.2019 №578-ДК/0355Пр/03/01/-19.

Згідно ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Проаналізувавши наведене, суд прийшов до висновку, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності, вказують на наявність підстав для задоволення позову та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень . та стягнення додаткової шкоди в сумі 47742,90 грн.та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення .

Керуючись ст. ст. 5,6, 8, 9, 20 ч.1 п.1, 77, 243-246, 250, 286, 293, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову державного інспектора у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області від 14.11.2019 року №578-ДК/0237По/08/01-19, про притягнення ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ст.53-1КУпАП та провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в строки передбачені ст.286 КАС України та в порядку ст. 297 КАС України.

Суддя:В. М. Палазюк