Справа № 808/3088/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 жовтня 2020 року Справа № 808/3088/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд стягнути кошти у сумі податкового боргу зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичним особами за результатами річного декларування у розмірі 130 494,86 грн. з фізичної особи ОСОБА_1 (Р.Н.О.К.П.П. НОМЕР_1 ), який зарахувати на р/р: 0003; код платежу: 11010500; отримувач: рахунок розмежування казначейства; ; банк УДКСУ у Жовтневому районі; МФО 813015.

Ухвалою судді від 03 листопада 20016 року провадження у справі відкрито , а розгляд справи призначено на 21 листопада 2016 року.

21 листопада 2016 року провадження у справі зупинено до 20 грудня 2016 року.

Ухвалою суду від 20 грудня 2016 року провадження у справі поновлено.

20 грудня 2020 року провадження у справі зупинено до 07 лютого 2017 року.

Ухвалою суду від 07 лютого 2017 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 07 лютого 2017 року провадження у справі №808/3088/16 зупинено до набрання законної сили судовими рішенням по справі №808/3854/16.

Так, на запит про рух справи №808/3854/16 надано інформацію та зазначено, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року, у справі №808/3854/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Запорізької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 січня 2016 року № - задоволено повністю. Рішення по справі набрало законної сили 20 червня 2017 року.

Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року провадження у справі поновлено, а розгляд справи призначено на 19 жовтня 2020 року. Розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що за ОСОБА_1 обліковується податковий борг зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичним особами за результатами річного декларування у розмірі 130 494,86 грн. Виникнення податкового боргу обґрунтовує невиїзною позаплановою документальною перевіркою за результатами якої складено Акт перевірки №52/08/26-1402/ НОМЕР_1 від 30 листопада 2015 року. На підставі вищевказаного Акту перевірки податковим органом стосовно ОСОБА_1 винесено податкове повідомлення-рішення № від 18 січня 2016 року, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання у сумі 130 494,86 грн.

Відповідач правом надання відзиву не скористався.

Розглядаючи справу, судом встановлено наступне.

Так, в період з 23 листопада 2015 року по 25 листопада 2015 року посадовими особами контролюючого органу проведено невиїзну позапланову документальну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року за ознакою доходу 126 «Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо»,

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки від 30 листопада 2015 року № 52/08/26-1702/ НОМЕР_1 .

В акті перевірки відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем:

підпункту "д" 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.3 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік на суму 104259,89 грн.;

підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту 179.1 статті 179 ПК України: декларацію про майновий стан і доходи, отримані у 2013 році фізичною особою ОСОБА_1 не подано.

Підставою для таких висновків перевіряючих стало те, що згідно інформації ЦУБД ДРФО за 2013 рік по гр. ОСОБА_1 сума виплаченого доходу за ознакою доходу 126 "Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо" податковим агентом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - 614642,74 грн., сума нарахованого доходу - 614642,74 грн, сума нарахованого та перерахованого податку - 0 грн.

На підставі таких висновків акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 18 січня 2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на 130494,86 грн., з яких за основним платежем 104259,89 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 26234,97 грн. (з яких 170 грн. за неподання декларації).

Позивач вказує, що відповідачам має податковий борг перед бюджетом, через що звернувся до суду з позовною заявою про стягнення.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України (тут і надалі в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до положень підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті 57.3 статті 57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у підпункті 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Вищенаведеним нормативним актом не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право зокрема звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Розглядаючи матеріали справи суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, у матеріалах адміністративної справи наявне рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року у справі №808/3854/16, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18 січня 2016 року №.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі №808/3854/16 набрало законної сили 20 червня 2017 року.

Таким чином, рішенням суду від 16 березня 2017 року у справі №808/3854/16 скасовано податкове повідомлення-рішення від 18 січня 2016 року № на підставі якого позивач звертається до суду про стягнення коштів у сумі податкового боргу зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичним особами за результатами річного декларування у розмірі 130 494,86 грн. з фізичної особи ОСОБА_1 .

Отже на підстави вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач безпідставно звернувся до Запорізького оружного адміністративного суду про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 130 494,86 грн., оскільки судовим рішенням таке нарахування податкового зобов`язання визнано протиправним.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв поза межами повноважень, наданих йому законодавством та не довів правомірності стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 130 494,86 грн.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 205, 243-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28 жовтня 2020 року.

Суддя Д.В. Татаринов