Справа № 380/1694/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 рокуЛьвів Справа № 380/1694/20 пров. № А/857/8827/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Пильо І.І., ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр груп» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр груп» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року (суддя першої інстанції Клименко О.М., м. Львів, повний текст складено 06.07.2020),

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прем`єр Груп» (далі по тексту ТОВ «Прем`єр Груп») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20 лютого 2020 року без розрахунку штрафних санкцій, прийнятого на підставі акту виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр Груп» від 19 січня 2016 року № 4/13-01-22-02/23273893 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року № 857/12236/19;

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, його оскаржило ТОВ «Прем`єр Груп». Посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно витребував у відповідача докази, якими обгрунтував правомірність дій податкового органу. Суд безпідставно не взяв до уваги, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення містять невірну інфрмацію щодо адреси позивача.

Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано про законність і обгрнутованність оскаржуваного рішення суду.

Представник апелянта у судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином завчасно повідомлений про час та місце судового розгляду , що підтверджено матеріалами справи, зокрема, розпискою про вручення рекомендованого поштового відправлення 30 вересня 2020 року.

Представником позивача було подано клопотання про відкладення розгляду, мотивоване запровадженням карантинних заходів на території України у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року.

Однак, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення вказаного клопотання з таких підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 року по 31.08.2020 рок (в редакції останніх змін, у тому числі внесених постановами КМУ від 17.06.2020 року № 500 та від 22.07.2020 року № 641) на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 року № 343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, тощо.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» запроваджено послаблення протиепідемічних заходів.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Також у клопотанні не наведено причин, які б об`єктивно перешкоджали позивачу забезпечити явку представника у судове засідання, враховуючи також той факт, що позивач територіально знаходиться в місті Львові, де розташований і суд апеляційної інстанції.

За приписами ст. 129 Конституції України, ст. 2 КАС України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 205 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже апеляційний суд визнав подане клопотання необгрунтованим і ухвалив розглянути справу за відсутності представника позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 14 грудня 2015 року по 13 січня 2016 року Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено документальну виїзну планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр Груп» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) дотримання вимог валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 01 жовтня 2013 року по 31 грудня 2014 року, за наслідками якої складено акт № 4/13-01-22-02/23273893 від 19 січня 2016 року.

Проведеною перевіркою встановлено порушення:

- пп.14.1.27, пп.14.1.28 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України, внаслідок чого ТОВ «Прем`єр Груп» завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1501 210 грн, в т.ч. за 2014 рік на суму 1501210 грн та занижено податок на прибуток всього на загальну суму 1100 грн, в тому числі за 2014 рік в сумі 1100 грн;

- п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.186.1 ст.186, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.4 ст.198, п.198.6 ст. 198, п.201.4 ст.201 Податкового Кодексу України внаслідок чого ТОВ «Прем`єр груп» занижено податок на додану вартість всього на суму 159 993,00 грн., в тому числі за травень 2013 року в сумі 48 667 грн., за січень 2014 в сумі 3 824 грн., за лютий 2014 року в сумі 54 461 грн, за липень 2014 року в сумі 270 грн, за грудень 52 771 грн.

27 січня 2016 року Головним управління ДФС України у Львівській області прийнято податкове повідомлення рішення № , яким згідно пп.54.3.2. п.54.3. ст.54, п.123.1. ст.123 Податкового кодексу України, на підставі акта перевірки від 19 січня 2016 року № 4/13-01-22-02/23273893 встановлено порушення пп.14.1.27, пп.14.1.28, п.14.1 ст.14, п.138.2, п. 138.4, п.138.6, п.138.8, ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток, усього 1650 грн, в тому числі за основним платежем 1100грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 550 грн.

27 січня 2016 року Головним управління ДФС України у Львівській області прийнято податкове повідомлення рішення № , яким згідно п.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України, на підставі акта перевірки від 19 січня 2016 року № 4/13-01-22-02/23273893 встановлено порушення пп.14.1.27, пп.14.1.28, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.138.2, п.138.4 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України, у зв`язку з чим позивачу завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1 501 210 грн.

27 січня 2016 року Головним управління ДФС України у Львівській області прийнято податкове повідомлення рішення № , яким згідно п.54.3.2 п. 54.3 ст.54, п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, на підставі акта перевірки від 19 січня 2016 року № 4/13-01-22-02/23273893 встановлено порушення пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.186.1 ст.186, п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.4 ст.198, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, у зв`язку з чим позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 239990 грн., в тому числі за основним платежем 159993 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 79997 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення позивач оскаржив до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 813/1539/16 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр груп» задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 27 січня 2016 року № , № та № в частині, а саме скасовано в розмірі 234254 грн. (за основним платежем 156169 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 78085 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у справі № 813/1539/16 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 813/1539/16 в частині скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 27 січня 2016 року в частині грошового зобов`язання зі сплати ПДВ в сумі 48667 грн. за основним платежем та 24334 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями скасовано і в цій частині прийнято постанову, якою в задоволенні позову ТОВ «Прем`єр Груп» відмовлено.

20 лютого 2020 року Головне управління ДПС у Львівській області на підставі акта від 19 січня 2016 року № 4/13-01-22-02/23273893 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року № 857/12236/19 прийняло податкове повідомлення-рішення № , яким встановлено порушення пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.186.1 ст.186. п.198.1, п.198.2 п.198.3, п.198.4 ст.198, п.198.6 ст.198, п.201.4 статті 201 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції (нараховано) пеню на підставі п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, у зв`язку з цим згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 78737 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 52491 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 26246 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про законність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно із абзацом четвертим пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Абзацами п`ятим, шостим пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до абзацу першого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Абзацом четвертим пункту 56.18 цієї ж статті передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України Податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно із пунктом 60.4 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 (далі Порядок № 1204) якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Пунктом 9 Порядку № 1204 встановлено, що до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Оцінюючи доводи позивача про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення з підстав не надіслання відповідачем разом з таким податковим повідомленням-рішенням розрахунку податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій, суд першої інстанції правильно відхилив такі доводи позивача ,виходячи з такого.

Обов`язок контролюючого органу додати до податкового повідомлення-рішення розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій передбачений абзацом шостим пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України та пунктом дев`ятим розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Верховний Суд у постанові від 26 червня 2018 року у справі № П/811/1786/17 дійшов висновку, що відсутність у спірному податковому повідомленні-рішенні об`єкту обрахування штрафних (фінансових) санкцій (суми податку на додану вартість, на яку виписані податкові накладні) не є безумовною підставою для визнання такого акту індивідуальної дії протиправним, визначення об`єкту обрахування штрафу має бути здійснено судом, виходячи із наданих (витребуваних) первинних документів із співставленням даних, що у них містяться із даними встановленими актом перевірки. Недолік змісту податкового повідомлення-рішення в частині не визначення об`єкту обрахунку штрафу не спростовує самого факту вчинення податкового правопорушення, який має бути доведений податковим органом та досліджений судом.

Документальною плановою виїзною перевіркою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр груп» встановлено порушення позивачем, зокрема, п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.186.1 ст. 186, п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.4 ст.198, п.198.6 ст. 198, п.201.4 ст.201 Податкового Кодексу України, внаслідок чого останнім занижено податок на додану вартість всього на суму 159 993,00 грн., в тому числі за травень 2013 року в сумі 48 667,00 грн., за січень 2014 в сумі 3 824,00 грн., за лютий 2014 року в сумі 54 461,00 грн., за липень 2014 року в сумі 270,00 грн., за грудень 52 771,00 грн. Враховуючи наведені порушення податкового законодавства, 27 січня 2016 року Головне управління ДФС України у Львівській області винесло податкове повідомлення рішення № , яким згідно з п.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, на підставі акта перевірки від 19 січня 2016 року № 4/13-01-22-02/23273893 встановлено порушення пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.186.1 ст.186, п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.4 ст.198, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, у зв`язку з чим позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 239990 грн., в тому числі за основним платежем 159993 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 79997 грн. Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 813/1539/16 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 27 січня 2016 року № в частині, а саме скасовано в розмірі 234254 грн. (за основним платежем 156169 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 78085 грн.

Крім того, як видно з матеріалів цієї справи, у справі № 813/1539/16 позивач зменшив позовні вимоги та в заяві від 31 жовтня 2016 року визнав факт безпідставності включення до складу податкового кредиту ПДВ суми 3824 грн. 03 коп. згідно податкової накладної № 3025387/303 (а.с.134).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у справі № 813/1539/16 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 813/1539/16 в частині скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 27 січня 2016 року в частині грошового зобов`язання зі сплати ПДВ в сумі 48667 грн. за основним платежем та 24334 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями скасовано і в цій частині прийнято постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр Груп» відмовлено.

У зв`язку з набранням постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у справі № 813/1539/16 законної сили, Головним управлінням ДПС у Львівській області відповідно до вимог пункту 5 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків 20 лютого 2020 року винесено спірне податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 78737 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 52491 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 26246 грн. До зазначеної суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість увійшли:

- сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 48667 грн. за основним платежем та 24334 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у справі № 813/1539/16;

- сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 3824 грн. за основним платежем та 1912 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, яка входила до податкового повідомлення-рішення № від 27 січня 2016 року, яке було предметом розгляду у справі № 813/1539/16 та в частині оскарження якої позивач заявою від 31 жовтня 2016 року зменшив позовні вимоги.

Вказане підтверджується також долученими розрахунками фінансових санкцій (штрафів) за порушення податкового законодавства ТОВ «Прем`єр груп» згідно акту перевірки від 19 січня 2016 року № 4/13-01-22-02/23273893 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року з податку на додану вартість по контрагентах ПП «Ворк Супорт» та ПАТ «Львівобленерго» (а.с.147,148).

Жодних розбіжностей чи неточностей суми грошового зобов`язання, які ввійшли до спірного податкового повідомлення-рішення щодо тих, які зазначені в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у справі № 813/1539/16 та акті перевірки від 19 січня 2016 року № 4/13-01-22-02/23273893 не містять.

Доводи про те, що суми, зазначені в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні відрізняються від сум, які вказані в акті перевірки та постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду, на підставі яких воно прийняте, не відповідають дійсності таспростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що недолік, допущений податковим органом при оформленні спірного податкового повідомлення-рішення в частині не надіслання відповідачем разом з таким податковим повідомленням-рішенням розрахунку податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій не впливає на факт доведеності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення та не може слугувати самостійною та достатньою підставою для визнання його протиправним та скасування.

Щодо доводів апелянта про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення з підстав зазначення у ньому невірної адреси позивача та посилання контролюючого органу на деякі норми Податкового кодексу України, які давно виключені, слід зазначити про те, що окремі недоліки, допущені податковим органом при оформленні податкового повідомлення-рішення не впливають на факт доведеності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення.

Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту видається можливим чітко встановити його зміст (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли окремі елементи спірного рішення є недотриманими.

Отже, враховуючи те, що зі спірного податкового повідомлення-рішення можливо встановити його зміст та, враховуючи, факт доведеності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення, таке податкове повідомлення-рішення слід розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №820/2300/18.

Будь-яких інших підстав протиправності спірного податкового повідомлення-рішення позивачем не зазначено, а судом з матеріалів справи не встановлено.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необгрунтованність позову.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про безпідставне самостійне витребовування судом доказів , оскільки принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, закріплений частиною четвертою статті 9 КАС України, зобов`язує суди вживати заходи для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі шляхом виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції вжив заходів до всебічного і повного дослідження обставин справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр груп» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з врахуванням статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді О. І. Мікула
А. Р. Курилець

Повне судове рішення складено 26.10.2020.