Справа № 560/2915/20
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2915/20
РІШЕННЯ

іменем України

26 жовтня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новоушицької селищної ради, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення позачергової сесії Новоушицької селищної ради VII скликання від 06 грудня 2019 року №20 "Про внесення змін до рішення селищної ради" в частині внесення змін до рішення позачергової сесії селищної ради №27 від 05 вересня 2019 року "Про передачу земельних ділянок в оренду" шляхом скасування п.5 рішення про передачу в оренду для городництва гр. ОСОБА_1 земельної ділянки площею 46,0105га (кадастровий номер :07:001:0078) за межами с. Куражин, Новоушицького району, Хмельницької області.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що рішенням Новоушицької селищної ради від 05.09.2019 року №27 "Про передачу земельних ділянок в оренду" вирішено надати позивачу в оренду земельну ділянку площею 46,0105га (кадастровий номер :07:001:0078) для ведення городництва за межами с. Куражин, Новоушицького району, Хмельницької області за рахунок земель комунальної власності, які відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення терміном на 49 років. Однак, як зазначає позивач, рішенням Новоушицької селищної ради VII скликання від 06 грудня 2019 року №20 "Про внесення змін до рішення селищної ради" внесено зміни до рішення позачергової сесії селищної ради №27 від 05 вересня 2019 року "Про передачу земельних ділянок в оренду" шляхом скасування п.5 рішення про передачу в оренду для городництва гр. ОСОБА_1 земельної ділянки площею 46,0105га. Вважає це рішення відповідача протиправним, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 11.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

02.07.2020 року відповідач подав до суду відзив, в якому проти позову заперечив та зазначив, що вказане рішення було скасовано у зв`язку із неправомірністю надання в оренду земельної ділянки, оскільки цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер 823384500:07:001:0078, яка знаходиться за межами с. Куражин, Новоушицького району, Хмельницької області - 16.00.Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), а не - 01.07, для городництва, тому відведення даної земельної ділянки в оренду для городництва має бути із виготовленням проекту землеустрою із зміною цільового призначення земельної ділянки з земель запасу для городництва.

30.07.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому він просить адміністративний позов задовольнити, посилається на підстави викладені у позовній заяві.

05.08.2020 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому він просить у задоволенні позову відмовити із зазначених у відзиві на позовну заяву підстав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що в серпні 2019 року позивач звернувся до Новоушицької селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності за рахунок сформованої земельної ділянки :07:001:0078 площею 46,0105га з метою подальшої передачі в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту с. Куражин, Новоушицького району, Хмельницької області.

Рішенням позачергової сесії Новоушицької селищної ради VII скликання від 05 вересня 2019 року №27 "Про передачу земельних ділянок у власність" вирішено: передати позивачу в оренду земельну ділянку площею 46,0105га (кадастровий номер :07:001:0078) для ведення городництва за межами с. Куражин, Новоушицького району, Хмельницької області за рахунок земель комунальної власності, які відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення терміном на 49 років;

Встановлено розмір плати за користування земельною ділянкою таким чином:

- з дати заключення договору оренди до 31 грудня 2021 року з розрахунку 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- з 01 січня 2022 року до 31 грудня 2027 року з розрахунку 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- з 01 січня 2028 року до дати закінчення договору оренди з розрахунку 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

Доручено селищному голові Московчуку О.В. від імені Новоушицької селищної ради укласти з гр. ОСОБА_1 договір оренди на зазначену вище земельну ділянку.

Доручено гр. ОСОБА_1 зареєструвати право оренди на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Новоушицької селищної ради VII скликання від 06 грудня 2019 року №20 "Про внесення змін до рішення селищної ради" внесено зміни до рішення позачергової сесії селищної ради №27 від 05 вересня 2019 року "Про передачу земельних ділянок в оренду" шляхом скасування п.5 рішення про передачу в оренду для городництва гр. ОСОБА_1 земельної ділянки площею 46,0105га.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч.2 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до ч.3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч.1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Положеннями пункту 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97) визначено, що питання регулювання земельних відносин, відповідно до закону, вирішується виключно на пленарних засіданнях сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Усі акти, які рада має право приймати як орган місцевого самоврядування (ОМС), поділяються на два види: акти нормативно-правового характеру та ненормативні акти.

Актами нормативно-правового характеру є локальні документи, які встановлюють, змінюють чи скасовують обов`язкові для виконання на певній території правила поведінки. Такі акти не стосуються якогось одного суб`єкта правовідносин і розраховані на багаторазове застосування. Такими актами є:

- статут територіальної громади села, селища (стаття 19 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні");

- регламент сільської, селищної ради (пункт 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні");

- Положення про зміст, опис та порядок використання символіки територіальної громади (пункт 49 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні");

- Положення про помічника-консультанта депутата ради (пункт 53 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні");

- розпорядження сільського, селищного голови (пункт 20 частини 4 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні");

- рішення ради (стаття 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні");

- рішення виконавчого комітету сільської, селищної ради (стаття 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Ненормативними актами є індивідуально-правові акти, які є юридичними фактами, на підставі яких у фізичних осіб та юридичних осіб приватного права виникають, змінюються або припиняються конкретні права та обов`язки. Такі акти стосуються конкретних суб`єктів правовідносин (фізичних осіб та/чи юридичних осіб приватного права) і розраховані на одноразове застосування. Ненормативними актами ОМС, зокрема, є:

- про затвердження проекту землеустрою щодо відведення громадянину … земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передачу йому у власність відповідної земельної ділянки;

- про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості приватному підприємству.

Пунктом 7 статті 59 зазначеного Закону передбачено, що у разі незгоди сільського, селищного, міського голови (голови районної у місті ради) з рішенням виконавчого комітету ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради.

Рішення сільської, селищної, міської ради в 5-денний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою та внесено на повторний розгляд відповідної ради з обґрунтуванням зауважень. Рада зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути своє рішення. Якщо вона відхилить зауваження й підтвердить попереднє рішення 2/3 депутатів від загального складу ради, воно набере чинності (ч.4 ст.59 закону).

Аналіз наведених положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

Водночас, у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у ст. 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням позачергової сесії VII скликання Новоушицької селищної ради від 05 вересня 2019 року "Про передачу земельних ділянок в оренду" вирішено передати позивачу в оренду земельну ділянку площею 46,0105га (кадастровий номер :07:001:0078) для ведення городництва за межами с. Куражин, Новоушицького району, Хмельницької області за рахунок земель комунальної власності, які відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення терміном на 49 років.

Проте, рішенням Новоушицької селищної ради VII скликання від 06 грудня 2019 року №20 "Про внесення змін до рішення селищної ради" внесено зміни до рішення позачергової сесії селищної ради №27 від 05 вересня 2019 року "Про передачу земельних ділянок в оренду" шляхом скасування п.5 рішення про передачу в оренду для городництва гр. ОСОБА_1 земельної ділянки площею 46,0105га.

При цьому, суд звертає увагу на те, що рішення позачергової сесії VII скликання Новоушицької селищної ради від 05 вересня 2019 року "Про передачу земельних ділянок в оренду" є актом одноразового застосування, вичерпує свою дію фактом його виконання, тому він не може бути скасований чи змінений органом місцевого самоврядування після виконання.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Разом з тим, суд наголошує, що відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 року по справі №371/957/16-а, від 13.03.2020 року по справі №542/1197/15-а.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 КАС України).

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності його дій у спірних правовідносинах, тому на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки наданих доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач приймаючи рішення сесії Новоушицької селищної ради від 06 грудня 2019 року №20 діяв протиправно та не у спосіб який визначений чинним законодавством України, а тому даний адміністративний позов слід задоволити.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Новоушицької селищної ради VII скликання від 06 грудня 2019 року №20 "Про внесення змін до рішення селищної ради" в частині внесення змін до рішення позачергової сесії селищної ради №27 від 05 вересня 2019 року "Про передачу земельних ділянок в оренду" шляхом скасування п.5 рішення про передачу в оренду для городництва гр. ОСОБА_1 земельної ділянки площею 46,0105га (кадастровий номер :07:001:0078) за межами с. Куражин, Новоушицького району, Хмельницької області.

Стягнути на користь позивача 840 (вісімсот сорок) грн. 40 коп. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Новоушицької селищної ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 )
Відповідач:Новоушицька селищна рада (вул. Подільська, 12,Нова Ушиця,Новоушицький район, Хмельницька область,328)

Головуючий суддя В.К. Блонський