Справа № 520/11030/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 жовтня 2020 року № 520/11030/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіної Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Пройдак С.М.

у присутності

представників позивача Ковбасенко І.В., Вовк С.А.

представника відповідача Синюшко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,61002, ) про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 8 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 21.07.2020 № 499 в частині застосування відносно ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення-попередження про неповну службову відповідність

Ухвалою від 20.08.2020 у справі відкрито провадження, в порядку, визначеному ст.257 КАС України та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представники позивача заявлений позов підтримали, пославшись на те, що дисциплінарне стягнення накладено безпідставно, за відсутності події вчинення дисциплінарного проступку.

Представник відповідача у судовому засіданні адміністративний позов не визнав, просив позовні вимоги залишити без задоволення з тих підстав, що не дотримання позивачем вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції, неналежне виконання функціональних обов`язків, знайшли своє підтвердження під час проведення службового розслідування, що відповідно обумовило винесення оскаржуваного наказу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Позивач з 28.05.2013 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 службу в Національній поліції України, з 11.02.2020 р. - на посаді начальника сектору агентурно-оперативної роботи ВКП Київського ВП ГУНП в Харківській області.

За відомостями органу досудового розслідування у кримінальному провадженні від 08.04.2019р. №0000075 перелічені поліцейські ВП ГУНП в Київському районі, які у позаробочий час згідно з режимом функціонування Київського ВП ГУ НП в Харківській області (окрім епізоду 27.03.2020р. о 17:50год. та епізоду 13.05.2020р. о 16:10год.) у період 13.09.2019р. (тобто до настання події призначення заявника на посаду керівника підрозділу)-07.07.2020р. скоїли низку діянь, котрі містили ознаки вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.268 Кримінального кодексу України за непритягнення громадян до кримінальної відповідальності на підставі ст. 309 Кримінального кодексу України.

08.07.2020р. ГУ НП в Харківській області видано наказ №1344 про призначення службового розслідування.

Результати проведеного службового розслідування оформлені висновком Дисциплінарної комісії від 20.07.2020р. (а.с.51-60).

У тексті висновку Дисциплінарною комісією викладені фактичні судження про незабезпечення заявником належного рівня службової дисципліни, котрий міг би унеможливити скоєння протиправних діянь підлеглими по службі поліцейськими, а також належного рівня правосвідомості, котрий міг би виключити скоєння протиправних діянь підлеглими по службі поліцейськими у сфері протидії корупції, які кваліфіковані Дисциплінарною комісією як порушення поліцейським вимог п.п. 6,7 п. 1, ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та вимог п. 1, 2, ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію".

21.07.2020р. відповідачем із посиланням на висновок видано наказ №499, п.8 якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

По суті заявлених вимог суд зазначає таке.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських. Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю. Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником. Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові. Забороняється втручання в службову діяльність поліцейських особами, які не є їхніми прямими керівниками, крім випадків, визначених Конституцією та законами України. У разі спільного виконання службових обов`язків поліцейськими, які не підпорядковані один одному по службі, старшим вважається поліцейський, визначений безпосереднім керівником або який займає вищу посаду. Якщо поліцейські займають рівні посади, старший визначається за спеціальним званням.

У відповідності до норми п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної полії України, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу зі зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

При цьому, п. 14,18,25 функціональних обов`язків заступника начальника ВКП Київського ВП ГУНП в Харківській області, затверджених начальником Київського ВП ГУНП в Харківській області позивач несе персональну відповідальність щодо дотримання законності і дисципліни серед підпорядкованих йому працівників; проводить індивідуальну виховну роботу з підлеглими, систематично планує і веде облік , зокрема із співробітниками, які схильні та допускають порушення дисципліни; контролює забезпечення належної поведінки співробітників поза службою, з метою недопущення надзвичайних подій, порушення діючого законодавства та вчинення дій, які компрометують звання співробітника поліції.

Суд бере до уваги те, що згідно з Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, ствердженого Наказом МВС від 07.11.2018 року №893 (далі - Порядок) проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: - наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; - наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; - ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; - обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; - відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; - вид і розмір заподіяної шкоди; - причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Письмові клопотання поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, про отримання і долучення до матеріалів службового розслідування документів, отримання додаткових пояснень від інших осіб подаються голові або членам дисциплінарної комісії в межах строку проведення службового розслідування.

Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: - надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; - подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; - ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених КПК України, Законом України "Про захист персональних даних", Законом України "Про державну таємницю" та іншими законами; - подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; - користуватися правничою допомогою.

Долученими до матеріалів справи документами, в тому числі матеріалами службового розслідування підтверджено, що службові розслідування у відношенні позивача за фактом невиконання останнім обов`язків керівника щодо підлеглих, які визначені ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не призначалися.

Суд зауважує, що матеріали службового розслідування, проведеного на підставі наказу від 08.07.2020 № 1344 містять пояснення позивача стосовно подій, які відбулися за участі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Питання щодо проведення індивідуальної виховної роботи з підлеглими (проведення співбесід, роз`яснювальної роботи тощо), рівень дисципліни працівників ВП, наявність/відсутність будь-яких порушень дисципліни та законності, відсутності/наявність будь-яких надзвичайних подій за участю підлеглих під час проведення службового розслідування позивачу не ставилися.

Проте, долученими до матеріалів справи матеріалами службового розслідування та висновком (а.с.87-119) підтверджено, що співробітники поліції - підлеглі позивача під підпис неодноразово попереджені про недопущення корупційних проявів серед особового складу в підрозділі і відповідні відомості з цього приводу залучені до літерної справи з питань запобігання корупції в Київському ВП ГУНП в Харківській області.

Також у висновку службового розслідування від 20.07.2020 зазначено, що співробітниками поліції - підлеглими позивача власноручно складені рапорти про ознайомлення та вивчення Закону України "Про запобігання корупції", про відповідальність за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення і усунення їх наслідків, а також ознайомлені з іншими законами України та нормативно-правовими актами щодо недопущення злочинів у сфері службової діяльності та передбачену за це відповідальність.

Вивченням службової документації Київського ВП ГУНП в Харківській області встановлено, що у другому кварталі 2020 року питання щодо недопущення вимог антикорупційного законодавства поліцейськими Київському ВП під час проведення оперативних нарад за участі особового складу ВП розглядалось 07.04.2020, 28.04.2020, 12.05.2020, 19.05.2020, 02.06.2020 та 16.06.2020.

Зокрема, висновок службового розслідування повинен містити привід для призначення службового розслідування, суть встановленого порушення та його наслідки, чим підтверджується чи виключається вина працівника, обставини, що пом`якшують і посилюють його відповідальність, причини та умови, що сприяли порушенню, прийняті або запропоновані заходи по їх усуненню, пропозиції про застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення.

З висновку службового розслідування щодо позивача вбачається, що в ході проведення службового розслідування та при виданні оскаржуваного наказу, відповідачем не проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин; не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину в скоєнні проступків, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення.

Під час проведення службового розслідування відповідачем не доведено проявів протиправної бездіяльності позивача щодо виконання своїх службових обов`язків, а висновки перевірки базуються на суб`єктивних припущеннях уповноважених осіб відповідача.

Суд критично ставиться до посилань представників позивача на ту. Обставину, що певні події за участі підлеглих позивача відбулися до моменту його призначення на відповідну посаду, оскільки вказані події мали триваючий характер та мали свій розвиток та закінчення вже під час перебування позивача на посаді начальника сектору агентурно-оперативної роботи ВКП Київського ВП ГУНП в Харківській області.

Щодо резонансного характеру подій за участі підлеглих позивача та їх висвітлення у засобах масової інформації та Інтернеті, то суд зазначає, що будь-які фактори, у тому числі суспільний резонанс навколо відповідних подій, не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку під час прийняття рішення діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано та добросовісно. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі 826/1916/17 від 06.02.2020

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу , а суд згідно зі ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1ст.77 КАС України).

Приймаючи до уваги викладене вище, суд прийшов до висновку, що доводи позивача, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи, тому адміністративний позов слід задовольнити .

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.139 КАС України

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242-246, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 8 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 21.07.2020 № 499 в частині застосування відносно ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення-попередження про неповну службову відповідність.

Роз`яснити, що рішення буде виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України; набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

У повному обсязі рішення виготовлено 26.10.2020

Суддя Зоркіна Ю.В.