Справа № 160/12013/19
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О.В.,
секретаря судового засідання Максименко Е.М.,
представника відповідача Чернишової Я.С.,
представника третьої особи Ліпки Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Караван-Дніпропетровськ» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування витягів, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Караван-Дніпропетровськ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк, протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04.02.2020 року.
04.02.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неподанням відзиву відповідачем.
04.02.2020 року, представники сторін не з`явились, підготовче засідання відкладено до 13.02.2020 року.
12.02.2020 року від представника Дніпровської міської ради надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дніпровську міську раду.
13.02.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неподанням відзиву відповідачем.
13.02.2020 року від відповідача надійшло клопотання про продовження строків надання відзиву.
В судове засідання, призначене на 13.02.2020 року, представники сторін не з`явились, судом продовжено підготовче засідання на 30 днів, відкладено підготовче засідання до 10.03.2020 року.
10.03.2020 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю направити до суду представника.
10.03.2020 року від представника відповідача засобами електронного зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просив відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що за договором оренди землі, укладеним 04.03.2005 між позивачем та Дніпропетровською міською радою, земельна ділянка передана на п`ять років для проектування та будівництва та на двадцять років - для експлуатації багатофункціонального торговельно-розважального комплексу з паркінгом (з можливим подальшим викупом земельної ділянки). Код цільового використання землі УКЦВЗ 1.11.3 (роздрібна торгівля та комерційні послуги) відноситься до земель населених пунктів комерційного використання. Правовстановлюючими документами на земельну ділянку підтверджується Кф із значенням 2,5 у зв`язку з тим, що показник Кф зі значенням 0,5 міг застосовуватися лише в період з 2005 по 2010 роки включно. Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року №489, повинен застосовуватись до процедур нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, які будуть проводитись з 01.01.2017 року, але це ніяк не стосується коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки Кф. Він не розраховується розробниками документації, які відповідно до Закону України «Про оцінку земель» проводять нормативну грошову оцінку земель.
10.03.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неотриманням відзиву.
Підготовче засідання, призначене на 10.03.2020 року, представники сторін не з`явились, судом відкладено підготовче засідання до 24.03.2020 року.
11.03.2020 року від представника Дніпровської міської ради надійшли письмові пояснення у справі, в яких представник третьої особи просив відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що цільове використання землі не змінювалось, а лише було приведено у відповідність до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року №489 «Про Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», а тому безпосередньо значення коефіцієнту функціонального використання земельних ділянок з моменту укладення договорів та станом на сьогоднішній день не змінювалось, та застосовується коефіцієнт, який характеризує функціональне використання даної земельної ділянки (Кф) зі значенням 2,5. Факт нецільового та неефективного використання землі з боку ТОВ «Караван-Дніпропетровськ» призводить до неоотримання бюджетом міста значних грошових коштів.
Від представників сторін надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з введенням карантинних обмежувальних заходів.
24.03.2020 року, 07.04.2020 року, 21.04.2020 року, 14.05.2020 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні перенесено на 07.04.2020 року, 21.04.2020 року, 14.05.2020 року, 09.06.2020 року відповідно.
15.05.2020 року представником Дніпровської міської ради надані письмові пояснення у справі, в яких представник третьої особи просив відмовити в задоволені позову, зазначаючи, що нормами діючого законодавства, у тому числі процесуального, не передбачено можливості скасування витягів з технічної документації, які не є рішеннями суб`єкта владних повноважень.
21.05.2020 року від представника позивача та третьої особи надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з продовженням дії карантинних обмежувальних заходів.
05.06.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з продовженням дії карантинних обмежувальних заходів.
В судове засідання, призначене на 09.06.2020 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судом відкладено підготовче засідання до 25.06.2020 року.
25.06.2020 року представником відповідача та представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи.
В підготовче засідання, призначене на 25.06.2020 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судом відкладено підготовче засідання до 27.08.2020 року.
07.08.2020 року представником відповідача надані суду заперечення на відповідь на відзив позивача, якими відповідач просить відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що витяг з технічної документації це адміністративна послуга, яку надають органи Держгеокадастру через Центр надання адміністративних послуг і витяг не є рішенням Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
07.08.2020 року представником відповідача надано клопотання про визнання причин неявки представника в судове засідання поважними, у зв`язку з перебуванням представника у щорічній відпустці.
27.08.2020 року представником позивача надано клопотання про здійснення подальшого розгляду справи без виклику учасників справи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
В судове засідання, призначене на 27.08.2020 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду 08.09.2020 року.
В судове засідання, призначене на 08.09.2020 року, з`явились представник відповідача та третьої особи, підтримали обрані правові позиції, судом оголошено перерву в судовому засіданні на 22.09.2020 року.
21.09.2020 року представником Дніпровської міської ради надано суду клопотання про долучення до матеріалів справи постанову Верховного Суду від 28.07.2020 року у справі №817/1783/17.
22.09.2020 року представником відповідача надані заперечення на відповідь на відзив, в яких вказано, що витяг з технічної документації за своєю правовою природою є документом інформаційного характеру, в якому зазначаються певні показники земельної ділянки з технічної документації, у тому числі про нормативну грошову оцінку. Витяг з технічної документації це адміністративна послуга, яку надають органи Держгеокадастру через Центр надання адміністративних послуг і витяг не є рішенням Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
22.09.2020 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом відхилено оскільки не надано обґрунтованих підстав для розгляду справи та прийняття рішення. Карантинні обмежувальні заходи щодо неможливості проведення судового засідання станом на дату звернення з клопотанням не є достатньою підставою для відкладення судового засідання, оскільки станом на 22.09.2020 року не забороняють проведення судового засідання за участі сторін.
В судове засідання, призначене на 22.09.2020 року, прибули представники відповідача та третьої особи, просили відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Як відомо з матеріалів справи, між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Караван-Дніпропетровськ» 04.03.2005 р. укладено договір оренди землі.
Відповідно до п.2.3 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення цього договору згідно довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 517 від 22.02.2005 становить 26 756 799 грн. 06коп.
Договір укладено на 25 років (п.3.1).
- зональний коефіцієнт Км2 2.29;
- сукупний локальний коефіцієнт Км3 0.94;
- коефіцієнт функціонального використання Кф 0.50;
- площа ділянки (га) 20,4710.
28.05.2019 року представником позивача ознайомлено з витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок:
Не погоджуючись із зазначенням коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) 2,0, 2,5, 3,0 у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 08.05.2019 року та 13.05.2019 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Правовідносини у сфері визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками, земельного податку, проведення, виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про оцінку земель», Податковим кодексом України, Методикою нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995р. №213 (далі - Методика), Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі - Порядок №489), а повноваження відповідача щодо формування та видачі Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок врегульовані наказом Держгеокадастру від 17.11.2016р. №308, яким затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Справляння орендної плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу ХІІІ Податкового кодексу України.
Згідно зі ст.271 ПК України, ст.ст.5,13 Закону України «Про оцінку земель», ст.201 Земельного кодексу України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом згідно п.271.2 ст.271 ПК України.

У відповідності до вимог ст.5 Закону України «Про оцінку земель» грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку; орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності - ст.13 Закону України «Про оцінку земель».

Згідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій» - ст. 18 Закону України «Про оцінку земель».

Статтею 20 вказаного Закону, визначено, що за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

У відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Так, за постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р. №5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, зокрема, утворено Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Відповідно до п.1 Положення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016р. №308, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

За п.п.4 п.4 вказаного Положення, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань надає адміністративні послуги згідно із законом у відповідній сфері.

Відповідно до п.2-1 вищевказаної Методики, дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Аналіз наведених вище норм чинного законодавства свідчить про те, що вказаними нормам законодавства на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладені обов`язки щодо видачі лише Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, при цьому, нормативна грошова оцінку земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками такої технічної документації із землеустрою, тобто, проведення нормативної грошової оцінки землі у межах якої відбувається віднесення земель до відповідної категорії цільового призначення, у тому числі і визначення коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), а також і зміна відповідачем таких показників, до повноважень відповідача не віднесено.

Як вбачається зі змісту Договору оренди землі від 04.03.2005, цільове використання земельної ділянки за цим договором (УКЦВЗ) 1.11.3 (роздрібна торгівля та комерційні послуги) (п.1.2). Договір укладено на двадцять п`ять років, в тому числі п`ять років для проектування та будівництва, двадцять років для експлуатації багатофункціонального торговельно-розважального комплексу з паркінгом (з можливим викупом земельної ділянки) (п. 3.1). Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови (п. 5.2).

Позивачем отримано довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №517 від 22.02.2005 року, з якої відомо, що грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:054:0020 становить 26 756 799 грн. 06 коп., віднесена до земель несільськогосподарського призначення та має коефіцієнт функціонального використання Кф 0.50.

Отже, у договорі оренди землі позивач та Дніпропетровська міська рада погодили умову договору оренди землі, що протягом п`яти років з дня укладення зазначеного вище договору позивач, як орендар, використовує земельну ділянку для проектування та будівництва (під забудову). Після спливу п`яти років (з 04.03.2010) земельна ділянка використовується для експлуатації багатофункціонального торговельно-розважального комплексу (тобто з метою отримання прибутку від здійснення роздрібної торгівлі та надання комерційних послуг).

Таким чином, вказана земельна ділянка була отримана позивачем у користування з метою здійснення будівництва на ній багатофункціонального торгово-розважального комплексу з паркінгом строком на 5 років.

Станом на 01.01.2018 року (дата формування відповідачем оскаржуваних витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0020) будівництво на вказаній земельній ділянці тривало та не було завершене, що, зокрема, підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.05.2015 р. Індексний номер витягу: 38187807; на об`єкт нерухомості: незавершене будівництво; адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вулиця Космічна, (Жовтневий район), будинок 33Р; опис об`єкта нерухомого майна: багатофункціональний торговельно-розважальний комплекс з паркінгом (неокінчене будівництво) літ. А; будівля (тимчасова) літ. Б; будівля (тимчасова) літ. В; сторожка (тимчасова) літ. Г; сходи №1-4; мостіння І-ІІІ.

У зв`язку з тим, що будівництво на вказаній земельній ділянці тривало та не було завершене, під час розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 20,4710 га з кадастровим номером :03:054:0020, яка знаходиться за адресою: на ж/м Сокіл у районі вул. Космічної (Жовтневий район), підлягав застосуванню коефіцієнт (Кф) за функцією використання «Інші землі», та зі складом категорії земель «Землі, зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво» зі значенням Коефіцієнта (Кф) у розмірі 0,5.

Проте, відповідачем було застосовано до розрахунку розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0020 значення коефіцієнта (Кф) у розмірі 2,5 як для земель, на яких здійснюється експлуатація багатофункціонального торговельно-розважального комплексу з паркінгом.

Відповідач зазначає, що за договором оренди від 04.03.2005 року показник Кф зі значенням 0,5 міг застосовуватися лише в період з 2005 по 2010 роки включно.

Таким чином, аналіз вказаних документів, свідчить про те, що відповідачем 08.05.2019 року та 13.05.2019 року при формуванні оскаржуваних витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером :03:054:0020 було змінено цільове призначення наведеної земельної ділянки.

Проте, зміна відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, цільового призначення земельної ділянки, а, відповідно, і коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) 0,5 на 2,0, 2,50, 3,0 без розроблення юридичною особою (позивачем) нової технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та без затвердження її рішенням органу місцевого самоврядування суперечить вищенаведеним вимогам Закону України «Про оцінку земель» та не відповідає повноваженням відповідача, оскільки повноважень щодо самовільної зміни вказаних показників технічної документації відповідачеві не надано.

Також, слід зазначити, що ні норми Закону України «Про оцінку земель», ні норми Порядку №489, який набрав чинності з 01.01.2017р., при формуванні Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, не наділяють повноваженнями відповідача змінювати ні цільове призначення земельної ділянки, ні коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф).

При цьому, сам Порядок №489 встановлює умови визначення нормативної грошової оцінки землі з 01.01.2017р., тоді як зі змісту аналізу вказаного Порядку видно, що він не наділяє відповідача повноваженнями змінювати цільове призначення земельної ділянки та відповідного Кф, а лише наділяє відповідача повноваженнями щодо формування та видачі відповідних Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, яка розроблена та затверджена у встановленому законодавством порядку органом місцевого самоврядування та внесена до Державного земельного кадастру.

Суд зазначає, що метою нормативної грошової оцінки земельної ділянки є визначення фактичних функцій земельної ділянки, з подальшим визначенням вартості землі та розрахунку орендної плати за землю.

Якщо позивачем фактично земельна ділянка використовується для будівництва, навіть в порушення строків, встановлених договором оренди землі від 04.03.2005 року, це є підставою для внесення змін до умов договору оренди землі, проте ніяк не до самовільної заміни цільового призначення земельної ділянки на 03.10 «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури», що не відповідає дійсному використанню земельної ділянки за кадастровим номером :03:054:0020.

Окрім того, зі змісту оспорюваних Витягів вбачається, що, формуючи вказані Витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку землі 08.05.2019 року та 13.05.2019 року, вони були сформовані за 2018 рік станом на 01.07.2018 року, на 01.01.2019 року, тобто, фактично відповідачем було визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки за минулий період, що не передбачено ні нормами чинного вищенаведеного законодавства, а також і не відповідає формі Витягу, передбаченій у Додатку 9, яка затверджена Порядком №489.

У зв`язку з видачею відповідачем витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок з кадастровим номером :03:054:0019 від 08.05.2019 року №0805-3307 із зазначенням коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 2.0; з кадастровим номером :03:054:0019 від 08.05.2019 року №0805-3308 із зазначенням коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 3,0; з кадастровим номером :03:054:0020 від 13.05.2019 року №1305-3152 із зазначенням коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 2,5, у позивача виникає обов`язок для нарахування та сплати орендної плати за вищевказану земельну ділянку у 2018 році з урахуванням суми, визначеної у цих витягах, на підставі визначеного коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), а саме:

- у витязі від 08.05.2019 року №0805-3307 визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки з використанням коефіцієнта 2,00 в сумі 5209427,99 грн.;

- у витязі від 08.05.2019 року №0805-3308 визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки з використанням коефіцієнта 3,00 в сумі 7814141,98 грн.;

- у витязі від 13.05.2019 року №1305-3152 визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки з використанням коефіцієнта 2,50 в сумі 641774384,86 грн.

Вказані Витяги були видані відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, є актами індивідуальної дії, які породили у позивача права та обов`язки по сплаті орендної плати у встановлених вище розмірах за 2018 рік, вказані Витяги не були скасовані у встановленому законодавством порядку, таких доказів суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що внаслідок зміни відповідачем цільового призначення вказаної земельної ділянки та збільшення коефіцієнту, який характеризує функціональне її використання (Кф), при формуванні оспорюваних Витягів від 08.05.2019 року та 13.05.2019 року, відбулося збільшення орендної плати за користування вищенаведеною земельною ділянкою за минулий період - 2018 рік протиправно, оскільки такі дії відповідача не відповідають вимогам вищенаведеного земельного законодавства, а також і суперечать вимогам ст. 58 Конституції України, яка встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо формування відповідачем Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.05.2019 року та 13.05.2019 року зі зміною цільового призначення земельної ділянки та зі зміною Кф-0,5 на Кф-2,0, 2,5, 3,0, що є наслідком для визнання протиправними та скасування оспорюваних Витягів.

Стосовно тверджень представників відповідача та третьої особи про неналежний спосіб правового захисту, обраний позивачем при зверненні до суду з цим позовом, суд зазначає таке.

Згідно ч. 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Суд звертає увагу, що у запереченнях на відповідь на відзив, поданих до суду 07.08.2020 року та 22.09.2020 року представником відповідача, зазначено, що витяг з технічної документації це адміністративна послуга, яку надають органи Держгеокадастру.

Позиція представника третьої особи базується на постанові Верховного Суду від 28.07.2020 року у справі №817/1783/17, яку долучено останнім до матеріалів справи клопотанням від 21.09.2020 року.

Поняття індивідуального акта як раз наведено в постанові Верховного Суду від 28.07.2020 року у справі №817/1783/17, на яку посилаються представники відповідача та третьої особи.

Так, Верховний Суд зазначив, що «В контексті завдань адміністративного судочинства звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень є нормативно-правовим або індивідуальним актом.

Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Визначальною особливістю нормативного акта є його спрямованість на врегулювання відносин множинної кількості суб`єктів відповідних правовідносин - двох чи більше учасників певного виду відносин. Тобто об`єктом правового регулювання є встановлення загальних правил поведінки між декількома суб`єктами, що беруть на себе права чи обов`язки, що призводить до виникнення, зміни чи припинення відповідних правовідносин. Адресата юридичних приписів нормативного акта неможливо чітко ідентифікувати, оскільки ним потенційно може бути кожна особа, що зацікавлена у реалізації свого суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу».

Отже, з викладеної позиції Верховного Суду у постанові від 28.07.2020 року у справі №817/1783/17 відомо, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідна позиція Верховного Суду кореспондується з п.19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказане відповідає позиції представника відповідача щодо статусу витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, оскільки відповідачем в судовому засіданні та запереченнях на відповідь на відзив від 07.08.2020 року та 22.09.2020 року неодноразово зазначалось, що витяг з технічної документації це результат наданої адміністративної послуги.

Отже, сформований витяг з технічної документації в результаті надання адміністративної послуги є індивідуальним актом, що фактично підтверджено представниками відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч.1 ч.1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із законодавчо встановленої предметної підсудності адміністративних справ щодо розгляду правомірності прийняття суб`єктами владних повноважень індивідуальних актів, та неодноразового підтвердження представником відповідача того, що витяг є результатом наданої адміністративної послуги, суд приходить до висновку, що право позивача на звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування акту індивідуальної дії, отриманого в результаті наданої суб`єктом владних повноважень адміністративної послуги, яким є Витяг з технічної документації, передбачено прямими нормами процесуального законодавства та не може бути обмежено судом.

Крім того, суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень має багато форм та складових, тобто для віднесення документа до рішення, яке може бути оскаржене до адміністративного суду, необхідно встановити чи є такий документ індивідуальним актом.

Виходячи з позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.07.2020 року у справі №817/1783/17, та з урахуванням матеріалів даної адміністративної справи, судом встановлено, представником відповідача та третьої особи підтверджено, що наданий відповідачем Витяг з технічної документації є результатом адміністративної послуги, а тому є індивідуальним актом.

В той же час касаційна палата з розгляду адміністративних справи Верховного Суду у постанові від 28.07.2020 року у справі №817/1783/17 зазначає, що Верховний Суд приходить до переконання в тому, що витяг з технічної документації про грошову оцінку землі не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформаційний характер. Аналогічна позиція, також, викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.11.2018 у справі №814/789/17, від 27.11.2018 у справі №817/1819/17.

Суд зазначає, що вказана позиція суперечить позиції та правовому висновку Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі № 823/902/17, а також висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеним в постановах від 03.12.2018 року у справі №815/927/15, від 05.02.2019 року у справі №804/6692/17.

Так, вказаними постановами Верховного суду зазначено, зокрема, наступне.

У правовідносинах, пов`язаних з оцінкою земель та земельних ділянок. Держгеокадастр і його територіальні органи здійснюють публічно-владні управлінські функиії. Тому перевірка законності їх дій (бездіяльності), рішень, зокрема під час формування даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, оформлення таких даних у вигляді витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, є предметом судового розгляду та має здійснюватися адміністративним судом.

Крім цього, витяг про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки є однією з підстав визначення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою. Отже, оформлюваний органом Держгеокадастру витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, у якому визначено конкретний розмір такої оцінки, безпосередньо пов`язаний з колом прав та обов`язків користувача відповідної земельної ділянки.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.12.2018 року у справі №815/927/15.

Законодавство розрізняє нормативну грошову оцінку земельних ділянок, за результатами якої складається технічна документація, і дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, які оформлюються як Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Базою оподаткування земельним податком (згідно п. 289.1 ст.289 ПК України), який є обов`язковим платежем землекористувача, є саме нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки, визначена у Витязі.

Зазначене свідчить, що висновок про те, що Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки носить виключно інформаційний характер і не створює виникнення будь-яких прав і обов`язків для землекористувачів є невірним.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.02.2019 року у справі №804/6692/17.

Правова позиція щодо того, що у правовідносинах, пов`язаних з оцінкою земель та земельних ділянок Держгеокадастр і його територіальні органи здійснюють публічно-владні управлінські функції, тому перевірка законності їх дій (бездіяльності), рішень, зокрема під час формування даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, оформлення таких даних у вигляді витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, має здійснюватися адміністративним судом, викладена у рішенні Великої палати Верховного суду від 20.06.2018 року (Справа № 823/902/17).

Викладені вище висновки Верховного Суду щодо вірного застосування норм права у аналогічних правовідносинах зводяться до того, що з огляду на повноваження, які законодавець закріпив за Держгеокадастром, а також на можливість самостійного застосування останнім (через відповідні територіальні підрозділи) коефіцієнтів, які змінюють остаточний розмір нормативної грошової оцінки, що має в основі затверджену відповідною районною радою технічну документацію, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку, який надає територіальний орган Держгеокадастру, є не просто фіксацією інформації, а саме рішенням, яке впливає на права та законні інтереси позивача в розумінні КАС України і має обов`язковий характер для будь-якого суб`єкта земельних правовідносин.

Таким чином, з огляду на множинність позицій Верховного Суду та судової практики з розгляду відповідної категорії спорів, суд зазначає, що для визначення права позивача на звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування витягів з технічної документації, необхідно встановити, чи порушені права та законні інтереси позивача вказаними актами індивідуальної дії витягами з технічної документації.

Верховний Суд у постанові від 28.07.2020 року у справі №817/1783/17, на яку спираються відповідач та третя особа зазначив, що особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту. Ненормативні акти мають своїм предметом вплив на чітко визначеного суб`єкта права, якому надаються певні права або на якого покладається певні обов`язки. І об`єктом правового регулювання тут виступає потреба закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретної особи, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цієї особи.

Отже, дотримуючись правової позиції Верховного Суду у постанові від 28.07.2020 року у справі №817/1783/17, суд вважає необхідне встановити чи порушені права та законні інтереси позивача оскаржуваними витягами.

Суд зазначає, що факт того, що оскаржувані витяги створюють обов`язки для позивача в конкретній справі, що розглядається судом, підтверджується матеріалами справи, зокрема, проведеною перевіркою на підставі виданих витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 08.05.2019 року та 13.05.2019 року.

Так, актом перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 15.05.2019 року №26627/04-36-14-04/33159964 встановлено порушення позивачем п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 286.1, п. 286.2 ст. 286, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Соборного району за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року всього на суму 15672129,02 грн.

Такого висновку податковий орган дійшов на підставі зміни нормативної оцінки земельної ділянки, визначеної за минулий період у витягах від 08.05.2019 року та 13.05.2019 року, правова оцінка яким надається у цій справі.

Те, що оскаржувані витяги створюють зміни в майновому стані позивача, тобто безпосередньо, а не ілюзорно впливають на його права, підтверджується судовою справою №160/12673/19, про яку суду повідомлено представником третьої особи в запереченнях, поданих до суду 07.09.2020 року.

Так, в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа №160/12673/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 14.06.2019 року №.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/12673/19.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року провадження в адміністративній справі №160/12673/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 14.06.2019 року № зупинено до набрання чинності рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/12013/19.

У вказаній ухвалі зазначено, що розрахунок суми донарахування податковим органом Товариству з обмеженою відповідальністю «Караван- Дніпропетровськ» податкового зобов`язання з орендної плати за землю згідно оскаржуваного у даній судовій справі №160/12673/19 податкового повідомлення- рішення за формою «Р» від 14.06.2019 року № ГУ ДФС у Дніпропетровській області був здійснений податковим органом саме на підставі оскаржуваних у судовій справі №160/12013/19 Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок.

Враховуючи, що в справі №160/12013/19 предметом спору є правомірність/протиправність оскаржуваних витягів, а також правомірність/протиправність дій Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із застосування під час формування Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок з кадастровими номерами :03:054:0020 та :03:054:0019 від 08.05.2019 року №33/220617/03-07 коефіцієнтів, що характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 2,0; 2,50 та 3,0, відомостями з яких керувався відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 14.06.2019 року № по справі №160/12673/19, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження в адміністративній справі №160/12673/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/12013/19, оскільки при вирішенні такої справи судом будуть встановлені обставини, які матимуть значення для вирішення цієї справи по суті заявлених позовних вимог.

З аналізу судової справи №160/12673/19 встановлено, що від факту визначення питання правомірності видачі оскаржуваних витягів, безпосередньо залежить питання сплати ТОВ «Караван-Дніпропетровськ» податкових зобов`язань з орендної плати у розмірі 15 672 129,02 грн.

Отже, вплив оскаржуваних Витягів на права та обов`язки позивача є доведеним та таким, що не підлягає сумніву, а тому відповідні витяги як акти індивідуальної дії підлягають розгляду адміністративним судом.

В інакшому випадку відбудеться порушення права позивача на доступ до правосуддя та відновлення порушених прав, що призведе до надмірного та протиправного покладення на позивача податкових зобов`язань.

З огляду на викладене, суд не погоджується з доводами представників відповідача та третьої особи про те, що вказані витяги не створюють прав та обов`язків для позивача.

Отже, суд не відступаючи від правової позиції Верховного Суду, встановив наявність у позивача права на звернення до суду з відповідним позовом та розглядом судом заявлених позовних вимог, оскільки Верховним Судом у наведених вище постановах неодноразово було викладено позиції щодо обов`язку суду встановити наявність впливу на права та законні інтереси позивача оскаржуваними витягами.

В той час як позиція Верховного Суду щодо неналежності розгляду судом правомірності винесення витягу з технічної документації ґрунтувалась виключно на обставинах конкретної справи, що переглядалась судом, та матеріалами яких не було встановлено вплив на права та інтереси позивачів у тих справах.

Європейська Комісія за демократію через право (Венеціанська Комісія) у Доповіді щодо верховенства права від 4 квітня 2011 року № 512/2009 зазначила, що однією з складових верховенства права є правова визначеність; вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість (передбачуваність) ситуацій та правовідносин, що виникають.

Крім того, в контексті наведеного суд зазначає, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищається право особи на справедливий суд.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ «Христов проти України» від 19 лютого 2009 року, заява №24465/04, Суд дійшов висновку, що «право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав..».

Аналіз практики Європейського Суду з прав людини дає підстави для висновку, що дана стаття, поміж іншого, закріплює принцип юридичної визначеності, який, в свою чергу, є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права.

Крім того, даний принцип є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання).

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій.

З аналізу вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 11526,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням від 26.12.2019 року №27.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 11526,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись, ст.ст. 139, 241 - 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Караван-Дніпропетровськ» (52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 17, ) до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, м. Дніпро, пр. О.Поля, 2, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75), про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування витягів задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із застосування під час формування Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0019 від 08.05.2019 року №0805-3307 коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 2.0.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із застосування під час формування Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0019 від 08.05.2019 року №0805-3308 коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 3,0.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із застосування під час формування Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0020 від 13.05.2019 року №1305-3152 коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 2,5.

Визнати незаконним та скасувати Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0019 від 08.05.2019 року №0805-3307, сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Визнати незаконним та скасувати Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0019 від 08.05.2019 року №0805-3308, сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Визнати незаконним та скасувати Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0020 від 13.05.2019 року №1305-3152, сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Караван-Дніпропетровськ» (52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 17, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, м. Дніпро, пр. О.Поля, 2, ) суму судових витрат в розмірі 11526 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2020 року.

Суддя О.В. Врона