Справа № 360/3574/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3574/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 28 вересня 2020 року надійшов адміністративний позов Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - позивач, Рубіжанське ОУПФУ Луганської області) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач, Відділ), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу від 11 вересня 2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн на Рубіжанське ОУПФУ Луганської області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 61516061 за виконавчим листом № 360/3636/19, виданим Луганським окружним адміністративним судом 28 лютого 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 вересня 2020 року позивач отримав постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. Позивач з таким рішенням не згоден, оскільки вважає, що державним виконавцем не перевірено виконання Управлінням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 360/3636/19.

Так, на виконання рішення суду від 12 вересня 2019 року Управлінням 05 лютого 2020 року прийнято рішення № 469 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» з 01 березня 2018 року в межах суми стягнення за один місяць з 01 березня 2018 року по 31 березня 2018 року.

Враховуючи умови виплати пенсії, що визначені Постановою № 27-1, виділення коштів на фінансування пенсійних виплат не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, а цей обов`язок покладено на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, позивач 07 жовтня 2019 року листом № 2662/03.2-31К звернувся до ГУПФУ в Луганській області з питанням щодо фінансування виплати пенсії за рішенням суду ОСОБА_1 (створення додаткового паспорту для забезпечення виплати в жовтні 2019 року - дата виплати 11 число) (копія листа додається).

У зв`язку з набранням рішенням суду від 12 вересня 2019 року законної сили Управління рішенням від 23 жовтня 2019 року № 505 відновило ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01 березня 2018 року в повному об`ємі.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 Управлінням нараховано на відомість жовтня 2019 року пенсію за період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року у сумі 9629,10 грн та поточну пенсію за жовтень 2019 року у розмірі 1749,85 грн. Заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на жовтень 2019 року.

У жовтні 2019 року ГУПФУ в Луганській області профінансовано виплату ОСОБА_1 пенсії за віком за вересень 2019 року у сумі 1749,85 грн. Нараховану пенсію за період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року у сумі 9629,10 грн не профінансовано.

Додатково Управлінням до ГУПФУ в Луганській області 24 березня 2020 року направлено лист № 664/03.2-31К, в якому позивач клопотав про фінансування виплати нарахованої пенсії стягувачу за період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року у сумі 9629,10 грн.

До Управління 20 березня 2020 року надійшла постанова відповідача про відкриття виконавчого провадження № 61516061, після отримання якої позивач 24 березня 2020 року листом № 667/03.2-31 К повідомив відповідачу про вжиті ним на виконання рішення суду заходи.

Вказані обставини, на думку позивача, підтверджують вжиття Управлінням всіх можливих заходів щодо повного виконання рішення суду, тому у відповідача відсутні підстави для накладення штрафу в сумі 5100,00 грн.

Ухвалою від 05 жовтня 2020 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (арк. спр. 27-28).

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою від 20 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі (арк. спр. 32-33).

Від представника відповідача 26 жовтня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення вимог з таких підстав (арк. спр. 40-44).

На виконання до Відділу 11 березня 2020 року надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року № 360/3636/19 про зобов`язання Рубіжанського ОУПФУ Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за віком за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року. Державним виконавцем 12 березня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61516061, копію якої направлено боржнику.

До державного виконавця надійшли відповіді від боржника, з яких встановлено, що Рубіжанське ОУПФУ Луганської області на виконання рішення суду 23 вересня 2019 року прийняло рішення № 469 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» в межах суми стягнення за один місяць з 01 березня 2018 року по 31 березня 2018 року; у жовтні 2019 року виплачено пенсію за віком за березень 2018 року в сумі 1604,85 грн; після набрання законної сили рішенням суду боржником принято рішення від 23 жовтня 2019 року № 502, яким відновлено нарахування та виплату пенсії за віком на користь стягувача з 01 березня 2018 року; у вересні 2019 нараховано на виплату жовтня 2019 року пенсію за період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року в сумі 9629,10 грн та поточну пенсію за жовтень 2019 року у розмірі 1749,85 грн; заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на жовтень 2019 року.

Державним виконавцем 11 вересня 2020 року, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі «Immobiliare Saffi» проти Італії», заява №22774/93, п. 66, ЕCHR 1999-V).

Проблема невиконання остаточних рішень розглядалась у пілотному рішенні ЄСПЛ проти України у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», а також у ряді інших справ проти України, які також розглядались на основі усталеної практики Суду з цього питання.

Основною функцією судового рішення є відновлення порушених прав позивача (стягувача). Заради цього Держава визначає пріоритет інтересів постраждалої сторони стягувача, порушені права якої були визнано та поновлено судом і видано відповідний виконавчий документ.

Враховуючи викладене, Відділ наголошує на необґрунтованості позовних вимог щодо скасування винесеної постанови від 11 вересня 2020 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 61516061, оскільки позивачем не вжито всіх можливих та необхідних заходів для виконання судового рішення в повному обсязі.

Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності (арк. спр. 36).

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев`ята статті 205 КАС України).

З огляду на положення статті 205 КАС України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу за відсутності представників сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

На підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 360/3636/19, яке набрало законної сили 15 жовтня 2019 року, видано виконавчий лист № 360/3636/19 про зобов`язання Рубіжанського ОУПФУ Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за віком за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року (арк. спр. 64-65).

Постановою державного виконавця від 12 березня 2020 року відкрито виконавче провадження № 61516061, копію якої направлено боржнику (арк. спр. 8, 61-62).

Також державним виконавцем 12 березня 2020 року у ВП № 61516061 винесено постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (арк. спр. 57-60).

Листом від 24 березня 2020 року № 667/03.2-31К «Інформація про добровільне виконання виконавчого рішення суду у справі № 360/3636/19» Рубіжанське ОУПФУ Луганської області повідомило державного виконавця, що на виконання рішення суду 23 вересня 2019 року прийнято рішення № 469 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» в межах суми стягнення за один місяць з 01 березня 2018 року по 31 березня 2018 року; у жовтні 2019 року виплачено пенсію за віком за березень 2018 року в сумі 1604,85 грн; після набрання законної сили рішенням суду боржником принято рішення від 23 жовтня 2019 року № 502, яким відновлено нарахування та виплату пенсії за віком на користь стягувача з 01 березня 2018 року; у вересні 2019 нараховано на виплату жовтня 2019 року пенсію за період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року в сумі 9629,10 грн та поточну пенсію за жовтень 2019 року у розмірі 1749,85 грн; заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на жовтень 2019 року. З незалежних від управління причин виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01 квітня 2018 року проведено ГУПФУ в Луганській області не в повному обсязі. Повідомлено, що додатково Управлінням до ГУПФУ в Луганській області 24 березня 2020 року направлено лист № 664/03.2-31К «Щодо виділення фінансування на виконання рішення суду у справі № 360/3636/19 для виплати пенсії ОСОБА_1 », яким Управління клопотало профінансувати виплату нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року в сумі 9629,10 грн (арк. спр. 15-17, 48-50).

На підтвердження обставин, вказаних у листі від 24 березня 2020 року № 667/03.2-31К Рубіжанське ОУПФУ Луганської області до Відділу надано копії: рішення від 23 вересня 2019 року № 469, листа від 23 вересня 2019 року № 2572/03.2-31К, рішення від 23 жовтня 2019 року № 502, листа від 23 жовтня 2019 року № 2780/03.2-31К, довідку від 24 березня 2020 року про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії (арк. спр. 9-14, 51-56).

Державним виконавцем винесено постанову від 11 вересня 2020 року про накладення штрафу на Рубіжанське ОУПФУ Луганської області у розмірі 5100,00 грн, яку отримано позивачем 17 вересня 2020 року (арк. спр. 7, 47).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пункту 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (підпункт 3); призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства (підпункт 7); забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 8).

Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України.

Судом з вищеописаних письмових доказів встановлено, що Рубіжанським ОУПФУ Луганської області рішення суду у встановлений державним виконавцем строк не виконано.

Твердження Рубіжанського ОУПФУ Луганської області, що на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ним рішення суду вже виконано, судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки без фактичної виплати стягувачу нарахованої пенсії за віком за період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року у сумі 9629,10 грн, доказів здійснення якої не надано ані державному виконавцю, ані суду, рішення суду у справі № 360/3636/19 не може вважатися виконаним.

Як зазначає Рубіжанське ОУПФУ Луганської області, часткове невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме через відсутність відповідного фінансування від ГУПФУ в Луганській області, на підтвердження чого надає, зокрема рішення від 23 вересня 2019 року № 469 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду», листа від 23 вересня 2019 року № 2572/03.2-31К щодо відновлення нарахування та виплати пенсії, рішення від 23 жовтня 2019 року № 502 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду», листа від 23 жовтня 2019 року № 2780/03.2-31К щодо відновлення нарахування та виплати, лист від 07 жовтня 2019 року № 2662/03.2-31К до ГУПФУ в Луганській області щодо фінансування виплати пенсії за рішенням суду ОСОБА_1 , довідку від 24 березня 2020 року про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії.

Також позивачем підтверджено, що заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 сформована та в електронному виді та включена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ (арк. спр. 19).

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд погоджується з твердженнями, що Рубіжанське ОУПФУ Луганської області за відсутності відповідного фінансування від ГУПФУ в Луганській області не може виконати рішення суду у справі № 360/3636/19 у повному обсязі. При цьому, позивачем вжито всіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду та отримання відповідного фінансування.

Вищеописаними доказами також підтверджено відсутність у боржника коштів на виконання рішення суду, тому твердження відповідача в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд переконаний, що невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється з Державного бюджету України, не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 71834551).

Зважаючи на вищевикладене, суд погоджується з твердженнями Рубіжанського ОУПФУ Луганської області, що відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що доводи позивача про відсутність у державного виконавця правових підстав для винесення постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн є обґрунтованими, тому постанова державного виконавця від 11 вересня 2020 року ВП № 61516061 не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, відповідно, є протиправною та підлягає скасуванню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 13 жовтня 2020 року № 690 (арк. спр. 31, 38).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 2102,00 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), структурним підрозділом якого є відповідач.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місцезнаходження: 93009, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Студентська, будинок 35 А, код за ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Єгорова, будинок 22, код за ЄДРПОУ відсутній) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11 вересня 2020 року ВП № 61516061 про накладення на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути на користь Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 61002, Харківська область, місто Харків, Київський район, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 16, код а ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.О. Пляшкова