Справа № 420/7536/19
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7536/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження, за наявними матеріалами, адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвас» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвас» до Головного управління ДПС в Одеській області про:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 23.07.2019 року, яким ТОВ «Алвас» було нараховано 22893,86 гривень штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (з наступними змінами та доповненнями).

Адміністративний позов мотивовано наступним.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвас» наголошувало, що зазначені в акті перевірки результати вимірювання рівня нафтопродуктів у резервуарах на АЗС, були здійснені з порушенням вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №281/171/578/155 від 20 травня 2008 року, є не обґрунтованими з огляду на те, що в акті перевірки та додатках до нього не зазначено, інформації щодо методів, способів та обладнання за допомогою яких здійснювалось зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів, як того вимагає інструкція.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року, вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року, провадження по адміністративній справі №420/7536/19 зупинено до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року, провадження по адміністративній справі №420/7536/19 поновлено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року, замінено сторону адміністративної справи №420/7536/19 з Головного управління ДФС в Одеській області на Головне управління ДПС в Одеській області та розпочато розгляд адміністративної справи №420/7536/19 - спочатку.

08 жовтня 2020 року, закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду суті.

У судове засідання, призначене на 28 жовтня 2020 року, особи, які беруть участь у розгляді справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно повідомлялись.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

27 жовтня 2020 року, на офіційну електронну адресу Одеського окружного адміністративного суду, від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвас», надійшло клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження (вх.№ЕП/18725/20).

Враховуючи положення ч.9 ст.205 КАС України та клопотання представника позивача, розгляд справи здійснено судом без участі сторін у порядку письмового провадження.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив (вх.№1092/20 від 11.01.2020р.) на позовну заяву (а.с.70-71).

Відзив обґрунтований наступним.

Кількісний облік нафтопродуктів за марками і видами, відпуск нафтопродуктів за готівку, талонами, платіжними картками, відображається у змінному звіті АЗС за формою №17-НП, відпуск нафтопродуктів за відомостями відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП.

Відповідно до пп. 10.2.10 п.10.2 Інструкції №281/171/578/155 від 20 травня 2008 року, на підставі ТТН та акта приймання (у разі наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами, тобто зробити необхідні записи у журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою №17-НП.

Відповідно до п. 12 ст.3 України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, чеків, тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операцій з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язаний вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) - до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання) за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У поясненнях (вх.№38339/20 від 22.09.2020р.) Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвас» зазначало, що у зв`язку з порушенням процедури проведення вимірювання рівня нафти і нафтопродукту у вертикальних і горизонтальних резервуарах, без дотримання вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, не залучення відповідального працівника ТОВ «Алвас» для забезпечення єдності вимірювань, посадові особи ГУ ДПС в Одеській області дійшли хибних висновків про наявність відхилень між фактичними залишками та залишками згідно Х-звіту на АЗС (а.с.111-113).

Станом на 28 жовтня 2020 року, інших заяв по суті справи від сторін на адресу суду не надходило.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

24.06.2019 року, на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області №14451 від 10.06.2019 року та направлень на проведення перевірки №№2187, 2188 від 10.06.2019 року, проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвас», з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обліку підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв за період з 01.01.2018 року по дату закінчення фактичної перевірки (а.с.84-85).

Фактична перевірка проводилася за адресою господарської одиниці Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвас»: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Чапаєва 50, АЗС «АЛВАС».

За результатами проведеної перевірки, посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області складено Акт (Довідку) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального №1192/15-32-40-04/23856703 від 24.06.2019 року (а.с.81-83).

Згідно висновків Акту (Довідки) перевірки №1192/15-32-40-04/23856703 від 24.06.2019 року, контролюючим органом встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Алвас» вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року.

Уповноважена особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвас» від отримання та підписання Акту (Довідки) №1192/15-32-40-04/23856703 від 24.06.2019 року відмовилась, про що Головним управлінням ДФС в Одеській області було складено відповідні акти (а.с.79-80).

На підставі Акту (Довідки) №1192/15-32-40-04/23856703 від 24.06.2019 року, Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 23.07.2019 року, яким ТОВ «Алвас» було нараховано 22893,86 гривень штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (з наступними змінами та доповненнями) (а.с.26-27).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, 02.08.2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвас» звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою (а.с.29-33).

Рішенням ДФС України №40840/6/99-99-11-06-01-25 від 23.08.2019 року було продовжено строк розгляду скарги ТОВ «Алвас» отриманої 02.08.2019 року (а.с.34).

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги №3853/6/99-00-08-05-05 від 30.09.2019 року, у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвас» - відмовлено (а.с.35-36).

Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 статті 80 ПК України).

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06 липня 1995 року, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06 липня 1995 року, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

У свою чергу, порядок здійснення вимірювань об`єму та маси нафти і нафтопродуктів встановлено Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №281/171/578/155 від 20 травня 2008 року (далі - Інструкція №281/171/578/155).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №281/171/578/155 облік нафти і нафтопродуктів на НПЗ, підприємствах із забезпечення нафтопродуктами, підприємствах нафтопровідного і нафтопродуктопровідного транспорту, наливних пунктах ведеться в одиницях маси, а на АЗС- в одиницях об`єму.

Для визначення маси та об`єму нафти і нафтопродуктів можуть використовуватися об`ємно-масовий статичний, об`ємно-масовий динамічний, прямий масовий (статичне зважування та зважування під час руху) і об`ємний методи вимірювань відповідно до вимог ГОСТ 26976.

Суд зауважує, що в акті перевірки (та додатків до нього) не зазначено, який саме метод було застосовано при перевірці щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (ТМЦ) на автозаправній станції позивача (а.с.81-83).

Відповідно до підпункту 4.2.2 пункту 4.2 Інструкції №281/171/578/155 об`ємно-масовим статичним методом визначається маса нафти і нафтопродукту за їх об`ємом, густиною та температурою. Об`єм нафти і нафтопродуктів визначається за допомогою градуйованих резервуарів та засобів вимірювань рівня нафти і нафтопродуктів у резервуарах, залізничних цистернах, танках суден або за повною місткістю мір (автоцистернах, причепах - цистернах, напівпричепах-цистернах). Границі відносної похибки методу не мають перевищувати: ± 0,5% - під час вимірювання маси нетто нафти, нафтопродуктів від 100 т і більше; ± 0,8% - під час вимірювання маси нетто нафти, нафтопродуктів до 100 т і відпрацьованих нафтопродуктів. Значення відносної похибки методу в конкретних випадках його застосування мають визначатись відповідно до ГОСТ 26976.

Згідно з підпунктом 4.2.5 пункту 4.2 Інструкції №281/171/578/155 об`ємним методом вимірюється лише об`єм нафтопродукту. Для вимірювань об`єму нафтопродуктів на АЗС використовуються паливороздавальні колонки (ПРК) і оливороздавальні колонки (ОРК), що мають відлікові пристрої для індикації ціни, об`єму та вартості виданої дози.

Під час реалізації споживачам світлих нафтопродуктів та олив споживачам на АЗС мають застосовуватись лише паливороздавальні колонки з допустимою відносною похибкою в умовах експлуатації в усьому діапазоні температур не гіршою, ніж ± 0,5% та оливороздавальні колонки з допустимою основною відносною похибкою не гіршою, ніж ± 1,0% з реєстраторами розрахункових операцій відповідно до вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06 липня 1995 року.

Об`єм нафтопродукту під час його відпуску власникам автомобільного транспорту вимірюється у режимах дистанційного і місцевого керування ПРК і ОРК. Для дистанційного керування ПРК і ОРК мають використовуватись технічні засоби, що належать до складу спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів, унесених до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів і комп`ютерних систем України для сфери застосування на АЗС. Зазначені засоби мають відповідати технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для сфери застосування на АЗС та забезпечувати реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів. Місцеве керування ПРК і ОРК має передбачати можливість функціонування з РРО.

Обсяг реалізації нафтопродукту, що фіксується лічильником сумарного обліку ПРК і ОРК за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касового апарата за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу. При цьому розбіжність за добу між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата не повинна перевищувати 0,1% від об`єму відпущених пального або олив.

Сумарний об`єм нафтопродуктів, відпущених через ПРК та ОРК, не може використовуватись для обліку маси нафтопродуктів.

Після оприбуткування нафтопродуктів, дані лічильника сумарного обліку паливно-роздавальних колонок, система керування паливно-роздавальними колонками та реєстратори розрахункових операцій діють як одне ціле та не повинні мати розбіжностей даних більш ніж на 0,1 %. Як наслідок, дані про оприбутковане за даними бухгалтерського обліку пальне повинні відповідати даним реєстратора розрахункових операцій, який є носієм доказової інформації про обіг пального на АЗС.

Способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою №16-НП, №17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів.

Вимірювання рівня нафтопродуктів у резервуарах на АЗС має здійснюватись методами та з дотриманням всіх передбачених вимог щодо здійснення таких замірів, що визначені Інструкцією №281/171/578/155, яка є спеціальним нормативним актом, що встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів та є обов`язковою для всіх суб`єктів господарювання, що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Судом встановлено, що посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області була проведена фактична перевірка АЗС ТОВ «Алвас» за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Чапаєва 50, АЗС «АЛВАС».

Згідно додатків до Акта перевірки від 13.06.2019 року, посадовими особами контролюючого органу встановлено, що фактичний залишок нафтопродуктів марки А95 (42 см), А92 (48 см), ДТ (21 см) складає: 1712 літрів, 2077 літрів та 3280 літрів відповідно (а.с.83, 83 зворотній бік).

Однак, залишки згідно Х-звіту складають: 1687 літрів, 2199 літрів та 2938 літрів.

На думку контролюючого органу нестача нафтопродукту А95 та ДТ складає 11,031 та 315,76 літрів, а надлишок нафтопродукту А95 105,384 літрів (83 зворотній бік).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що зазначені в акті перевірки результати вимірювання рівня нафтопродуктів у резервуарах на АЗС (42 см, 48 см, 21 см) були здійснені з порушенням вищевказаних вимог Інструкції №281/171/578/155, оскільки в акті перевірки не зазначено інформації щодо методів, способів та обладнання, за допомогою яких здійснювалось зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів, як того вимагає вказана Інструкція №281/171/578/155.

Крім того, при проведенні перевірки, відповідачем не були взяті до уваги густина та температурний режим, які змінюють фактичний об`єм нафтопродуктів (літри), проте маса (кілограми) таких продуктів залишаються без змін.

З огляду на вищевикладене, інформація щодо фактичної кількості паливно-мастильних матеріалів, які зазначені в акті перевірки, не може вважатись достовірною, а відповідно, і твердження відповідача про те, що позивач реалізовував паливно-мастильні матеріали, які є не облікованими у встановленому законом порядку - недоведений.

Одночасно суд звертає увагу, що з акту перевірки та відзиву на позовну заяву вбачається, що спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати знаходились у належному стані, паливороздавальні колонки були повірені та опломбовані і відповідали технічним вимогам для застосування на АЗС.

На думку суду, висновок про порушення позивачем порядку ведення обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, зроблений податковим органом виходячи із нестачі та надлишку нафтопродуктів, тобто невідповідності між залишками запасів з даними обліку та фактичними залишками запасів, є необґрунтованим, оскільки сам по собі факт нестачі палива не свідчить про порушення порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, а може бути наслідком інших обставин.

У даному випадку, відповідач помилково ототожнив надлишок та нестачу товару з таким порушенням, як реалізація товарів, які не обліковані в установленому порядку.

Проте, під час проведення перевірки, відповідачем не було поставлено під сумнів дані обліку товарних запасів позивача, а тому висновок податкового органу про те, що виявлена нестача товарів є свідченням здійснення позивачем реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є необґрунтованим.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права вже була висловлена Верховним Судом у постанові по справі №806/1403/16 від 12.03.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає безпідставними доводи відповідача про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06 липня 1995 року, а відтак, застосування до ТОВ «Алвас» штрафних санкцій у розмірі 22893,86 гривень відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 23.07.2019 року є протиправним.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України - не виконано, а тому, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.07.2019 року.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвас» підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Алвас» сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 гривень, згідно платіжного доручення №40 від 29.11.2019 року, який підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвас» (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Соборна 33, кв.2, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 23.07.2019 року, яким ТОВ «Алвас» було нараховано 22893,86 гривень штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (з наступними змінами та доповненнями) задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 23.07.2019 року, яким ТОВ «Алвас» було нараховано 22893,86 гривень штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (з наступними змінами та доповненнями) визнати протиправним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвас» () понесені судові витрати у розмірі 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять один) гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Суддя Балан Я.В.

.