Справа № 160/5609/19
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 жовтня 2020 року Справа №160/5609/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Турової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/5609/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2020 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/5609/19, в якій заявник просить встановити судовий контроль за виконанням вказаного рішення суду та зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області () надати звіт про виконання рішення суду у справі №160/5609/19, ухваленого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 26 вересня 2019 року.

В обґрунтування зазначеної заяви зазначається, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі №160/5609/19 залишається невиконаним, а саме: попри висновки, встановлені в рішенні суду, суб`єкт владних повноважень продовжує стягувати з позивача суму протиправно нарахованого у 2017-2018 роках єдиного внеску, шляхом зарахування ЄСВ, сплаченого за 2019-2020р.р., в рахунок погашення протиправно нарахованого у 2017-2018 роках боргу з єдиного внеску, крім того, на теперішній час судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40грн. - відповідачем не сплачені.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.10.2020 року вищезазначену заяву передано судді Туровій О.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/5609/19 залишено без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків заяви шляхом подання до суду: копій заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/5609/19, відповідно до кількості учасників справи.

На виконання вимог ухвали суду від 08.10.2020р. позивачем до канцелярії суду 19.10.2020р. надано копію заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/5609/19 для відповідача, тобто недоліки вищезазначеної заяви було усунуто.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/5609/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), а також призначено цю заяву до розгляду у судовому засіданні на 27 жовтня 2020 року о 16:00 год.

У судове засідання 27.10.2020 року представники сторін не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомили, у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноваження особи, якою подано заяву, дослідивши матеріали справи та розглянувши наведені у заяві доводи, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірне питання, суд доходить висновку про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/5609/19, з огляду на таке.

Судом встановлено, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/5609/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-389-17/64 від 10.05.2019р. на суму 5802,72 грн., видану Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, а також стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40грн.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 року у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про продовження строку на усунення недоліків при подачі апеляційної скарги та відстрочення сплати судового збору відмовлено, а апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року в адміністративній справі №160/5609/19 - повернуто заявнику.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 року у справі №160/5609/19 набрало законної сили 26.12.2019р.

28.01.2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом на підставі означеного рішення, що набрало законної сили, та за заявами ОСОБА_1 від 15.01.2020р. та від 21.01.2020р. видано виконавчий лист із строком пред`явлення до виконання до 26.12.2021 року (включно).

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Із наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, вказаною нормою КАС України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року та від 06 травня 2019 року по справі №826/9960/15.

Крім того, відповідно до абзацу 3 статті 1291 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Так, судове рішення може бути виконано в добровільному, або в примусовому порядку. Примусове виконання рішень суду в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених законом випадках - на приватних виконавців.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано спеціальним законом - Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частинами 1 та 2 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються податковими органами, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Вирішуючи питання відносно необхідності встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2020 року у справі №160/5609/19, суд зазначає, що в частині задоволення цим рішенням позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-389-17/64 від 10.05.2019р. на суму 5802,72 грн., видану Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, необхідність встановлення будь-якого судового контролю за виконанням рішення у цій частині відсутня, оскільки відповідач (контролюючий орган) на виконання рішення в цій частині не повинен вчиняти окремих дій (виносити окремі рішення) про скасування спірної вимоги, позаяк вона вже і так є скасованою самим рішенням суду, що є достатнім для відновлення порушених прав позивача.

Щодо виконання рішення суду в іншій частині, а саме: в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн., то судом встановлено, що матеріали справи містять докази отримання ОСОБА_1 відповідного виконавчого листа у справі №160/5609/19, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом, проте заявником не надано доказів щодо неможливості його примусового виконання органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів відповідно до статті 6 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, наразі неможливо стверджувати про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням цього судового рішення.

При цьому, суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.08.2018 року у справі №235/7638/16-а (адміністративне провадження №К/9901/43354/18).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо інших доводів позивача на обгрунтування поданої заяви, які полягають в тому, що контролюючий орган, не зважаючи на скасування рішенням суду у справі №160/5609/19 вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-389-17/64 від 10.05.2019р. на суму 5802,72 грн., виданої Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, продовжує обліковувати вказану у цій вимозі заборгованість та зараховувати сплачені ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення визначеного цією вимогою боргу, суд зазначає, що ці обставини та правовідносини між сторонами виникли вже після ухвалення судом рішення у справі №160/5609/19 та не були предметом спору у цій справі, а, отже, ухвалене за результатами її розгляду рішення їх не розв`язує, і вони можуть бути предметом оскарження в іншому судовому провадженні, в ході якого судом може бути надана оцінка таким діям контролюючого органу.

Крім того, суд зауважує, що, як зазначалося вище, відповідно до частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ці норми кореспондуються з положеннями пункту 4 частини 1 статті 356 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою у резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом касаційної інстанції строк для подання суб`єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Такого висновку дійшов і Верховний Суд у додатковій постанові від 31.07.2018р. у справі № 235/7638/16-а.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи клопотань про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду позивач не заявляв.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також те, що заявник не навів обґрунтувань та не надав доказів, що підтверджують необхідність вжиття таких заходів, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/5609/19.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/5609/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 29 жовтня 2020 року.

Суддя О.М. Турова