Справа № 202/5213/20
Суддя: Бєсєда Г. В.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/5213/20
Провадження № 2-а/202/110/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 жовтня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

за участю секретаря: Голобородько О.М.

представника позивача: Трофімова Д.Ю.

представника відповідача: Бут Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської ради, інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської ради, інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначає, що постанова від 17.04.2020 року є необґрунтованою, незаконною, а отже підлягає скасуванню. Наголошувала, що в проколі не зазначено ідентифікаційні ознаки технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, у постанові не конкретизовано суті самого порушення. Транспортним засобом TOYOTA RAV 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 здійснено зупинку без порушень порушення вимог Правил дорожнього руху. Відстань від лівого краю транспортного засобу до краю будівлі була достатньою для здійснення руху пішоходів та пішоходів із візками та колясками.

Представник інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 16.06.2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Біленко Ю.М. було виявлено адміністративне правопорушення, а саме стоянку транспортного засобу TOYOTA RAV 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що своїм розташуванням створювала перешкоди для руху пішоходів, чим порушено вимоги пункту 15.10. розділу 15 ПДР та що створювало загрозу безпеці руху. Інспектором було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення. Наголошували, що відстань між транспортним засобом позивача та будинком була недостатньою для нормального руху пішоходів. Окрім цього зазначали, що фіксацію правопорушення було проведено засобом LOGIC INSTRUNENT FIELDBOOK К 80V2, про що було зазначено в постанові.

Представник ОСОБА_2 з`явився в судове засідання, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської радив судове засідання також з`явився, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначав, що в оскаржуваній постанові чітко вказано, що відповідальною особою здійснено стоянку транспортного засобу, що створює перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці руху, чим порушено вимоги пп. д) п.15.1 ПДР, в частині заборони стоянки транспортного засобу у місцях, де транспортний засіб, що стоїть створив перешкоду для руху пішоходів. Відносно пункту ПДР зазначили, що під час винесення оскаржуваної постанови інспектором була допущена описка, а саме: помилково не зазначено п. 15.1 ПДР замість п. 15.10 ПДР. Однак, відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, який міститься в постанові від 24.12.2019 по справі №459/1801/17, зазначення в оскаржуваній постанові неправильних даних (зокрема як в даному випадку описки щодо пункту ПДР) - не спростовує відсутність порушення позивачем вимог пп. д) п. 15.10 ПДР, а тому така описка не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до таких висновків.

Згідно матеріалів справи, 16.06.2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Біленко Ю.М. було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 3 статті 122 КУпАП, а саме: стоянка транспортного засобу TOYOTA RAV 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що своїм розташуванням створює перешкоду для руху пішоходів, чим порушено вимоги п.п. д) пункту 15.10 Розділу 15 ПДР.

30.07.2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Біленко Ю.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 268452483 від 30.07.2020 року до повідомлення серії ІД № 00153111 про накладення адміністративного стягнення.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_2 здійснено стоянку транспортного засобу TOYOTA RAV 4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що створює перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці руху, чим порушено вимоги пп. д) п.15.1 ПДР, в частині заборони стоянки транспортного засобу у місцях, де транспортний засіб, що стоїть створив перешкоду для руху пішоходів.

В постанові від 30.07.2020 року інспектором була дійсно допущено описку, однак суд погоджується з посиланнями представника відповідача та зазначає, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних є опискою.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) передбачено наступне: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» було затверджено Правила дорожнього руху (надалі - ПДР).

Підпунктом д) пункту 15.10 Розділу 15 ПДР встановлено заборону стоянки у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

В адміністративному позові позивач заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину не визнає.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав субєктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що позивачем дійсно була здійснено зупинку по вул. Старокозацька, 2 у м. Дніпро, що підтверджується наданими фотознімками та не заперечується позивачем.

Однак, надані представником відповідача докази у вигляді фотознімків із відображенням автомобілю з номерним знаком НОМЕР_1 не можуть бути належним доказом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення з огляду на те, що із наданих фотознімків неможливо встановити відстань від транспортного засобу до краю будівлі та відповідно дійти висновку про неможливість здійснення руху пішоходів, в тому числі піходоів із візками та колясками.

Із наданих фотознімків вбачається, що інспектором не здійснювався замір відстані від транспортного засобу до краю будівлі.

Крім цього, представником відповідача не надано суду документів, які б свідчили про державну сертифікацію пристрою LOGIC INSTRUNENT FIELDBOOK К 80V2 як належного технічного засобу фіксації/документації адміністративного правопорушення.

В постанові про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 268452483 від 30.07.2020 року міститься загальна назва технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K80V2 без визначення його серійного номеру, тобто без ідентифікації застосованого інспектором технічного пристрою, за допомогою якого здійснено фіксацію правопорушення, а також без даних про сертифікацію даного технічного засобу.

Таким чином, факт порушення позивачем вимог п.п. д) пункту 15.10 Розділу 15 ПДР, не може вважатися зафіксованим в установленому порядку.

Отже, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття постанови, зокрема, доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог ч. 3 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, позов ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 73, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської ради, інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії РАП № 268452483 по справі про адміністративне правопорушення від 30.07.2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накладення стягнення в вигляді штрафу у сумі 510 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.В. Бєсєда