Справа № 464/5062/20
Суддя: Теслюк Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5062/20
пр.№ 2-а/464/181/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2020 року Сихівський районний суд міста Львова в складі:

головуючого - судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Чуби Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

14.09.2020 р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову серії ЕАМ №3085182 від 05 вересня 2020 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 05.09.2020 року інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Бурдою В.М. винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. В постанові зазначено, що він 05.09.2020 р. у м.Львові по пр.Чорновола, 75, керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеною відповідним дорожнім знаком та дорожньою розміткою, чим порушив п.17.1 ПДР. Вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, винесеною за відсутності належних доказів, та з порушенням вимог чинного законодавства, без підтвердження наявності в його діях складу адміністративного правопорушення. Окрім цього, зазначив, що під час розгляду справи інспектор не взяв до уваги його пояснення щодо заперечення вини та ці пояснення жодним чином не відображені у постанові. Із покликанням на практику розгляду Верховним Судом аналогічних категорій справ, вважає, що інспектором не доведено вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме не надано фото чи відеозапису з місця події, як належного доказу, що виключає провадження у справі.

Ухвалою від 15.09.2020 р. адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою від 01.10.2020 р. прийнято до розгляду адміністративний позов та відкрито провадження у даній адміністративній справі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, звернувся в суд із заявою, у якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП у судове засідання не з`явився, 20.10.2020 р. на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено клопотання представника відповідача про розгляд справи у його відсутності. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, з огляду на те, що інспектор, як представник єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення правил дорожнього руху, чітко спостерігав порушення і зобов`язаний був відреагувати. Вказує, що незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , згідно із Законом України «Про національну поліцію», інспектор зобов`язаний був вжити заходів для припинення виявленого адміністративного правопорушення. Також вказує, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справах про адміністративні правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, за винятком випадків спрощеного провадження, передбачених ст. 258 КУпАП, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення. Із врахуванням наведеного, вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.ст. 283-285 КУпАП, внаслідок чого є належним, допустимим та достатнім доказом у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як вбачається з постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 05.09.2020 р. серії ЕАМ №3085182, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. у зв`язку з тим, що він 05.09.2020 р. у м.Львові по пр.Чорновола, 75, керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеною відповідним дорожнім знаком та дорожньою розміткою, чим порушив п.17.1 ПДР.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень КУпАП правопорушення, виявлені в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мають бути зафіксовано за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позивач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечив факт порушення ним ПДР та вчинення адміністративного правопорушення.

Представником відповідача УПП у Львівській області ДПП М.Кульченко у відзиві вказано про обґрунтованість винесеної 05.09.2020 р. інспектором постанови, однак у такому не спростовано тверджень позивача щодо відсутності доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на специфічний вид доказу у даній справі - візуальне спостереження інспектора, оскільки такі суперечать вимогам ст. 251 КУпАП та не узгоджуються із правовим висновком, який міститься в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №357/10134/17. Згідно із вказаною постановою візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення того чи іншого пункту ПДР.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд прийшов до висновку, що інспектор патрульної поліції дійшов до передчасного висновку щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, повно та всебічно не дослідивши всі обставини справи.

Згідно із ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, скасувати постанову серії ЕАМ №3085182 від 05.09.2020 р. та закрити провадження у справі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп., що підтверджується відповідною квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню та зазначені норми КАС України, з відповідача УПП у Львівській області ДПП за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3085182 від 05.09.2020 р., винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м.Львів, вул.Перфецького, 19, .

Суддя Теслюк Д.Ю.