Справа № 540/2847/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2847/19
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря - Скоріної Т. С.

представника відповідача - Григоренка М. Ю.;

представника третьої особи - Мінаєвої В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту містобудування та землекористування Управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року у справі за позовом Департаменту містобудування та землекористування Управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2019 року Департамент містобудування та землекористування Управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради (далі - Департамент містобудування) звернувся до суду першої інстанції з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - Відділ примусового виконання рішень) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо неприйняття постанови про закінчення виконавчого провадження №60862931 з дня, коли стало відомо про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду;

- зобов`язати прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення у справі № 540/299/19.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що, на виконання судового рішення, Департамент містобудування продовжив термін дії паспорта прив`язки тимчасової споруди для встановлення зупиночного комплексу, шляхом проставляння нової дати та печатки на титульній сторінці паспорта. Наведене, на думку позивача, свідчить про належне виконання судового рішення та про обов`язок Відділу примусового виконання рішень прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Головною тезою рішення суду першої інстанції було встановлені ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, прийнятою в порядку ст. 383 КАС України, обставини протиправності дій вчинених Департаментом містобудування при виконанні рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року. Так, у цьому рішенні, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення суду виконано неналежним чином, оскільки строк дії паспорту прив`язки було продовжено формально на минулий період, який вже закінчився на час вчинення відповідної дії, а саме, продовжений строк дії паспорту прив`язки сплив так і не розпочавшись.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, Департамент містобудування просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник зазначив, що суд першої інстанції своєчасно не направив йому повістку про виклик у судове засідання на 05.02.2020 року, коли приймалось оскаржуване рішення.

Далі апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ухвала Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року набрала законної сили та не підлягала оскарженню. Відповідно до вимог КАС України вказана ухвала може бути оскаржена, що і було зроблено апелянтом. На підтвердження даної обставини надано копію скарги із вхідною відміткою канцелярії суду про її прийняття. Тому, на думку апелянта, було передчасним не лише прийняття рішення, а й поновлення провадження після ухвали про його зупинення.

Апелянт також вважає, що висновки суду, які викладені в ухвалі Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі №640/299/19, суперечать позиції цього ж суду, яка висловлена в ухвалі від 26 грудня 2019 року у цій же справі, у якій суд звернув увагу на фактичне виконання рішення суду, у зв`язку з чим, відмовив ФОП ОСОБА_1 у роз`ясненні судового рішення.

Такі суперечливі ухвали суду, на думку апелянта, ставлять його у стан юридичної невизначеності.

Далі апелянт вважає, що саме Департамент містобудування має право визначати строк дії паспорту прив`язки тимчасової споруди, а тому, вчинивши дії на продовження строку дії такого паспорту, боржник у виконавчому провадженні, належним чином виконав судове рішення.

Також апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшовши висновку про формальність виконання судового рішення та, відповідно, встановивши факт невиконання цього рішення, не зазначив, яким чином рішення суду мало б бути виконано так, щоб його виконання було належним та який строк продовження дії паспорту прив`язки тимчасової споруди є достатнім для виконання судового рішення належним чином.

Відповідач, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, зазначає про необґрунтованість її доводів та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Так, відповідач наполягає на тому, що рішення суду було виконано неналежним чином, а тому прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження порушило б право стягувача.

ФОП ОСОБА_1 , також скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає вимоги апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та фактично відтворює його позицію.

Представник апелянта в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечили та просили рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Обставини справи.

26.12.2017 року Департаментом містобудування був виданий ФОП ОСОБА_1 паспорт прив`язки № 33 тимчасової споруди - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по АДРЕСА_1 »). Вказаний паспорт прив`язки був дійсний до 28.12.2018 року.

За наслідками проведеного перевірочного заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, рішенням УДАБІ у Херсонській області №18/х від 06.03.2018 року було скасовано дію виданого паспорту прив`язки тимчасової споруди.

Не погоджуючись з таким рішенням, ФОП ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.06.2018 року (справа № 821/622/18) було визнано протиправним та скасовано рішення УДАБІ у Херсонській області №18/х від 06.03.2018 року про скасування дії паспорту прив`язки тимчасової споруди.

Дане судове рішення було залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018 року.

Вказаними судовими рішеннями було встановлено, що жодних порушень при видачі ФОП ОСОБА_1 паспорту прив`язки НОМЕР_1 від 26.12.2017 року допущено не було, і розміщення зупиночного комплексу в повній мірі відповідає всім існуючим державним будівельним нормам та правилам.

Оскільки строк дії паспорту прив`язки спливав 28.12.2018 року, 14.12.2018 року ФОП ОСОБА_1 подав до Херсонської міської ради заяву (клопотання) про продовження строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди.

Оскільки Департамент містобудування дану заяву позивача не вирішив, останній звернувся до суду із позовом до даного суб`єкта контролю з позовом про визнання протиправною бездіяльності щодо непродовження дії паспорту прив`язки.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року, яке набрало законної сили 14.11.2019 року, визнано протиправною бездіяльність Департаменту містобудування щодо невчинення дій по продовженню строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди. Зобов`язано продовжити строк дії паспорту прив`язки тимчасової споруди відповідно до пунктів 2.17 та 2.18 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року №244, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки.

ФОП ОСОБА_1 27.11.2019 року звернувся до Департаменту містобудування із заявою про виконання в добровільному порядку рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року та продовження строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди.

Відповіді на це звернення не було.

Далі, за заявою ОСОБА_1 судом видано виконавчий лист №1027 від 09.12.2019 року щодо примусового виконання рішення суду.

За цим виконавчим листом постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 11.12.2019 року ВП №60862931 відкрито виконавче провадження.

На виконання судового рішення, Департаментом містобудування продовжено строк дії паспорту прив`язки тимчасової споруди - до 06.12.2019 року шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки.

Після цього, ФОП ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду із заявами про роз`яснення судового рішення у справі 540/299/19 в задоволенні яких йому було відмовлено.

На підставі заяви ОСОБА_1 , головним державним виконавцем прийнято постанову про відкладення виконавчих дій від 23.12.2019 року.

13.01.2020 року ФОП ОСОБА_1 , в порядку ст. 383 КАС України, звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними дій Департаменту містобудування, які полягають у продовженні строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди до 06 грудня 2019 року, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року по справі № 540/299/19 та зобов`язати Департамент містобудування належним чином виконати вказане рішення.

Херсонський окружний адміністративний суд, ухвалою від 23.01.2020 року, задовольнив заяву ФОП ОСОБА_1 та визнав протиправними, вчинені Департаментом містобудування при виконанні рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року, дії, які полягали у продовженні до 06 грудня 2019 року строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди.

Визнав дії Департаменту містобудування такими, що порушують права ФОП ОСОБА_1 , встановлені цим рішенням.

Дана ухвала Херсонського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 року була залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 року.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частина 4 ст. 372 КАС України передбачає, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ч.1 ст. 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Згідно з п.9 ч.1 ст. 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону №1404 постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Отже, згідно Закону №1404 у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення виконавче провадження підлягає закінченню. При цьому, відповідна постанова виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Колегія суддів, вирішуючи доводи апеляційної скарги, звертає увагу скаржника на те, що стаття 78 КАС України містить підстави звільнення від доказування.

Так, відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

23 січня 2020 року Херсонський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу, яка набрала законної сили 04 червня 2020 року, в якій встановлені відповідні факти та обставини, які не повинні доказуватися при розгляді даної справи за позовом Департаменту містобудування.

Такими обставинами, зокрема, є те, що ФОП ОСОБА_1 строк дії паспорту прив`язки було продовжено формально на минулий період, який вже закінчився на час вчинення відповідачем відповідної дії.

Такий висновок побудований на тому, що рішення суду у даній справі було виконане шляхом проставляння нової дати, підпису і печатки та строк дії паспорту прив`язки тимчасової споруди було продовжено лише до 06.12.2019 року.

При цьому, дії щодо продовження строку паспорту прив`язки тимчасової споруди до 06.12.2019 року були вчинені відповідачем на підставі листа-роз`яснення від юридичного відділу міської ради, який складений 09.12.2019 року.

Тобто, це свідчить про те, що продовжений строк дії паспорту прив`язки сплив так і не розпочавшись.

Отже, не можна вважати, що судове рішення Департаментом містобудування було виконано належним чином, а тому підстав для закінчення виконавчого провадження у відповідача не було.

У доводах апеляційної скарги Департамент містобудування акцентує увагу на тому, що має право визначати строк дії паспорту прив`язки тимчасової споруди, оскільки наділений власним розсудом щодо визначення конкретного строку на який буде продовжено дію паспорта прив`язки, а тому, вчинивши дії на продовження строку дії такого паспорту, належним чином виконав судове рішення.

Колегія суддів не може погодитись з таким доводом апеляції, оскільки дискреційні повноваження, якими наділений Департамент містобудування, не надає йому право визначати такі строки, які суттєво порушують право стягувача та жодним чином не поновлюють його право, підтверджене судовим рішенням.

Колегія суддів вважає правильною позицію суду першої інстанції, що такі дії суперечать статті 1 Першого протоколу до Конвенції, ст. ст.19, 42, 129-1 Конституції України, ст. 14 КАС України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та не відповідають критеріям правомірної поведінки суб`єктів владних повноважень, визначених ст. 2 КАС України, а саме: вони не являються такими, що вчинені: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Водночас, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ухвала Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року набрала законної сили та не підлягала оскарженню.

Колегія суддів зазначає, що така ухвала, відповідно до вимог КАС України, підлягає оскарженню, що і було зроблено Департаментом містобудування.

За результатом розгляду апеляції ухвала суду першої інстанції залишена П`ятим апеляційним адміністративним судом в силі.

Є також необґрунтованим довід апеляції про те, що Департамент містобудування не був сповіщений про судове засідання на 05.02.2020 року, оскільки матеріали справи містять реєстр вихідної електронної пошти за 04.02.2020 року, в якому зазначено направлення судової повістки електронною поштою Департаменту містобудування.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Отже, враховуючи строк розгляду даної категорії справ, суд першої інстанції правомірно сповістив позивача про розгляд справи електронною поштою.

З огляду на те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги це не спростовують, є підстави, відповідно до ст. 316 КАС України для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту містобудування та землекористування Управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року у справі за позовом Департаменту містобудування та землекористування Управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 26.10.2020 року.