Справа № 200/8213/20-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 р. Справа№200/8213/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення від 31.07.2020 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020, зарахувавши до: 1) пільгового стажу за списком № 2 періоди роботи з 20.02.1982 року по 30.03.1983 року, з 01.08.1985 року по 07.05.2001 року на посаді електрозварника ручного зварювання в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд», період строкової військової служби з 01.04.1983 року по 30.05.1985 року, період навчання в професійно-технічному училищі № 39 з 01.09.1979 року по 19.07.1982 року за спеціальністю «електрозварник»; 2) страхового стажу період роботи з 01.08.1985 року по 07.05.2001 року на посаді електрозварника ручного зварювання в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 30.07.2020 року, досягнувши 55 років, звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими до неї документами.

Рішенням Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 31.07.2020 року йому було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки, періоди пільгової роботи на посаді електрозварника ручного зварювання в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд», період строкової військової служби, період навчання в професійно-технічному училищі № 39 з 01.09.1979 року по 19.07.1982 року за спеціальністю «електрозварник» не враховані управлінням при призначенні пенсії.

Крім того, не враховано до страхового стажу період роботи з 01.08.1985 по 07.05.2001 на посаді електрозварника ручного зварювання в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд» у зв`язку з тим, що виправлення у записі про звільнення не завірено належним чином.

З зазначених причин 31.07.2020 року відповідачем було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного страхового стажу та відсутністю пільгового стажу.

Позивач не погоджується з рішенням управління, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 01 жовтня 2020 року.

01 жовтня 2020 року розгляд справи відкладено на 27 жовтня 2020 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Відповідачем надано письмовий відзив від 18.09.2020 року (а.с. 29-33). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що 30.07.2020 року позивач звернувся в управління з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 31.07.2020 року відповідач відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки у позивача не було необхідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Зазначає, що до страхового стажу період роботи з 01.08.1985 по 07.05.2001 на посаді електрозварника ручного зварювання в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд» не зарахований у зв`язку з тим, що виправлення у записі про звільнення не завірено належним чином.

Періоди роботи позивача з 20.02.1982 року по 30.03.1983 року, з 01.08.1985 року по 07.05.2001 року на посаді електрозварника ручного зварювання в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд» не були зараховані до пільгового стажу позивача, оскільки ним не надано довідки про пільговий характер. Відповідно до архівної довідки від 13.05.2019 документи з кадрових питань будівельного управління № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд» на державне зберігання в архів не надходили.

Зазначає, що з 12.07.1993 позивачу в період роботи в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд» присвоєно суміжну професію стропальник, яка не відноситься до Списку № 2.

Зазначає, що згідно записів у трудовій книжці позивач працював в колективному спеціалізованому підприємстві по ремонту металургійних печей та устаткування « Донбасдомнаремонт » на посаді електрозварювальника ручної зварки. Довідки про пільговий характер роботи позивачем також не надано.

Крім того, позивачем не надано довідки про пільговий характер роботи на ТОВ «Українська монтажно-реконструкційна компанія» на посаді електрозварювальника.

Таким чином, відповідно до наданих позивачем документів страховий стаж позивача склав 10 років 2 місяці 1 день, пільговий стаж за Списком № 2 відсутній.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 8-9). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 30.07.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою № 3500 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими документами (а.с. 38-39).

Рішенням управління від 31.07.2020 року б/н відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії через відсутність пільгового стажу у позивача (а.с. 18-21).

Зокрема, в спірному рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 згідно наданих документів складає 10 років 2 місяці 1 день, пільговий стаж за Списком № 2 - 0 років 0 місяців 0 днів.

До пільгового стажу не враховано періоди роботи позивача з 20.02.1982 року по 30.03.1983 року, з 01.08.1985 року по 07.05.2001 року на посаді електрозварника ручного зварювання в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд», оскільки позивачем не надано довідки про пільговий характер роботи.

Відповідно до архівної довідки від 13.05.2019 року № 05-01-31/170 документи з кадрових питань будівельного управління № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд» на державне зберігання в архів не надходили.

В рішенні зазначено, що з 12.07.1993 позивачу в період роботи в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд» присвоєно суміжну професію стропальник, яка не відноситься до Списку № 2.

Крім того, згідно записів у трудовій книжці позивач працював в колективному спеціалізованому підприємстві по ремонту металургійних печей та устаткування « Донбасдомнаремонт » на посаді електрозварювальника ручної зварки, однак довідки про пільговий характер роботи позивачем також не надано.

Також зазначено, що позивачем не надано довідки про пільговий характер роботи на ТОВ «Українська монтажно-реконструкційна компанія» на посаді електрозварювальника.

До страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 01.08.1985 по 07.05.2001 на посаді електрозварника ручного зварювання в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд» у зв`язку з тим, що виправлення у записі про звільнення не завірено належним чином.

Стосовно періодів навчання в професійно-технічному училищі № 39 з 01.09.1979 року по 19.07.1982 року за спеціальністю «електрозварник» та період проходження строкової служби з 01.04.1983 року по 30.05.1985 року відповідач нічого не зазначив, ані в рішенні від 31.07.2020 року, ані у відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 30.07.1982 року (а.с. 10-11) наявні наступні записи щодо спірних періодів:

- з 01.09.1979 року по 19.07.1982 року навчання в професійно-технічному училищі № 39;

- 20.07.1982 року по 30.03.1983 року на посаді електрозварника ручного зварювання в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд», звільнений у зв`язку зі службою в Радянській Армії;

- з 01.08.1985 року по 07.05.2001 року на посаді електрозварника ручного зварювання 3 розряду в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд»,

- з 20.02.2007 року по 30.08.2007 року на посаді електрозварювальника ручної зварки 5 розряду в колективному спеціалізованому підприємстві по ремонту металургійних печей та устаткування «Донбасдомнаремонт»;

- з 06.04.2011 року по 10.10.2011 року на посаді електрозварювальника 5 розряду в ТОВ «Українська монтажно-реконструкційна компанія».

При цьому, суд зауважує, що позивач почав працювати в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд» з 20.07.1982 року, а не з 20.02.1982 року, як помилково вказав у позові, тому враховувати пільговий стаж слід саме з 20.07.1982 року.

Суд зазначає, що дата звільнення 07.05.2001 року з посади електрозварника ручного зварювання 3 розряду в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд» у трудовій книжці виправлена, проте над цим записом є позначка «виправленому вірити», завірена печаткою підприємства та підписом старшого інспектора відділу кадрів, тому суд не бере до уваги заперечення відповідача з приводу неврахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01.08.1985 року по 07.05.2001 року на посаді електрозварника ручного зварювання в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд».

Навчання позивача в професійно-технічному училищі № 39 м. Костянтинівки за професією «електрозварювальника ручної зварки» з 01.09.1979 року по 19.07.1982 року доведено дипломом наведеного професійно-технічного училища № 431906 від 19.07.1982 року (а.с. 12), а також, записом у трудовій книжці позивача.

Відразу після закінчення навчання, позивач працевлаштувався 20.07.1982 року на посаду, отриману в ПТУ - електрозварника ручного зварювання в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд», а 30.03.1983 року був звільнений у зв`язку зі службою в Радянській Армії.

Період проходження строкової військової служби з 01.04.1983 року по 30.05.1985 року відображений в трудовій книжці та доведений військовим квитком НОМЕР_3 (а.с. 13).

Отже, спірним питання даної справи є неврахування до пільгового стажу працівника часу роботи на підприємстві в зв`язку з не підтвердженням даних про пільговий характер роботи уточнюючою довідкою, оскільки записи у трудовій книжці вчинено належним чином.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 06 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 30.07.1982 року належним чином вчинені всі спірні записи про навчання, проходження служби в лавах Радянської Армії та роботи позивача за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тому ці періоди слід зарахувати до пільгового та страхового стажу позивача.

В матеріалах справи наявний наказ ВАТ «Костянтинівпромстрой» № 49 від 14.04.1994 року про атестацію робочих місць, який доводить шкідливі умови роботи позивача за Списком № 2 (а.с. 14-15).

Щодо періоду навчання в середньому професійно-технічному училищі № 39 м. Костянтинівки з 01.09.1979 року по 19.07.1982 року та періоду проходження строкової служби з 01.04.1983 року по 30.05.1985 року суд зазначає наступне.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначались види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. У відповідності до цієї норми до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації (пункт «д» частини 1).

Поняття системи освіти, її мету, та структуру визначено Законом України «Про освіту» (далі - Закон № 1060-XII). Згідно з вказаним Законом професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма, училище-завод, вище професійне училище,навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію (стаття 41).

Згідно статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що оскільки позивач у період з 01.09.1979 року по 19.07.1982 року навчався в ПТУ № 39 за спеціальністю електрозварника ручного зварювання, що підтверджується наявним в матеріалах справи дипломом професійно-технічного училища № 431906 від 19.07.1982 року та після проходження навчання працевлаштувався за отриманою професією з 20.07.1982 року в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд», а 30.03.1983 року був звільнений у зв`язку зі службою в Радянській Армії, то, вказані вище періоди навчання та строкової військової служби також повинні зараховуватися до пільгового стажу, оскільки вони безпосередньо пов`язуються саме із умовами праці за професією після її здобуття.

В спірному рішенні від 31.07.2020 року періоди навчання та строкової військової служби взагалі не вказані, тому також мають бути враховані до пільгового стажу позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Прийнявши неправомірне рішення щодо відмови у зарахуванні пільгового стажу за спірний період, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

Враховуючі наведені вище неправомірні дії управління щодо позбавлення позивача страхового стажу за період з 01.08.1985 року по 07.05.2001 року з надуманих причин, необґрунтованого неврахування до пільгового стажу періодів навчання та строкової військової служби, поверхневого підходу у вирішенні питань при призначенні пенсії позивачу, суд вважає за можливе для повного захисту прав позивача на підставі частини 2 статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: 85109, Донецька область, м. Костянтинівська, вул. Кустанайська, буд. 73 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85113, Доненька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 31.07.2020 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 30 липня 2020 року відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020, зарахувавши: до пільгового стажу за списком № 2 періоди роботи з 20.07.1982 року по 30.03.1983 року, з 01.08.1985 року по 07.05.2001 року на посаді електрозварника ручного зварювання в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд», період строкової військової служби з 01.04.1983 року по 30.05.1985 року, період навчання в професійно-технічному училищі № 39 з 01.09.1979 року по 19.07.1982 року за спеціальністю «електрозварник» та до страхового стажу період роботи з 01.08.1985 року по 07.05.2001 року на посаді електрозварника ручного зварювання в Будівельному управлінні № 1 ВАТ «Костянтинівпромбуд».

Стягнути з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 27 жовтня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова