Справа № 200/8965/20-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 р. Справа№200/8965/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 03.08.2020 року № 139 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 30.07.2020 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими до неї документами.

Рішенням Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03.08.2020 року № 139 йому було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки, він не має пільгового стажу для призначення обраного виду пенсії. Згідно наданих документів страховий стаж позивача склав 21 рік 6 місяців 18 днів, у тому числі пільговий стаж за ст. 14 склав 0 років 9 місяців 4 днів.

Стосовно періоду проходження строкової військової служби у спірному рішенні зазначено, що заявник не надав повну копію паспорту та військового квитка, тому період проходження строкової військової служби не зараховано до пільгового стажу.

З зазначених причин відповідачем відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного пільгового стажу та надання неповного пакету документів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 27 жовтня 2020 року.

Представник позивача до суду з`явився, надав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Відповідачем надано письмовий відзив від 20.10.2020 року (а.с. 53-55). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що 30.07.2020 року позивач звернувся в управління з заявою № 6337 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням № 139 від 03.08.2020 року відповідач відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки у позивача не було необхідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах та надано неповний пакет документів.

Зазначає, що період роботи на ДВАТ шахті «Фащівська» з 01.01.1999 року по 04.10.1999 року не був зарахований до пільгового стажу позивача, оскільки не надано довідки про пільговий характер роботи з непідконтрольної уряду України території. Крім того, в спірному рішенні зазначено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.06.2020 записів щодо ДВАТ шахта «Фащівська» - дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Луганськвугілля» з кодом 05481671 не знайдено.

Стосовно не врахування періоду проходження строкової служби з 25.05.1988 року по 07.06.1990 року зазначає, що заявник не надав повну копію паспорту та військового квитка, тому період проходження строкової військової служби не зараховано до пільгового стажу.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 9-10). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.01.2017 року № позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Судом встановлено, що 30.07.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою № 6337 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими документами (а.с. 60).

Рішенням управління від 03.08.2020 року № 139 відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу під землею у позивача (а.с. 41-43).

Зокрема, в спірному рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 згідно наданих документів складає 21 рік 6 місяців 18 днів, у тому числі пільговий стаж за ст. 14 склав 0 років 9 місяців 4 днів.

Стосовно періоду проходження строкової військової служби у спірному рішенні зазначено, що заявник не надав повну копію паспорту та військового квитка, тому період проходження строкової військової служби не зараховано до пільгового стажу.

Також до пільгового стажу не враховано період пільгової роботи на ДВАТ шахті «Фащівська» з 01.01.1999 року по 04.10.1999 року, оскільки не надано довідки про пільговий характер роботи.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідачем взагалі не зараховано пільгову роботу під землею, окрім періоду з 01.01.1999 по 04.10.1999 на ДВАТ шахта «Фащівська» - дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Луганськвугілля», що складає усього 9 місяців 4 дні, оскільки в реєстрі застрахованих осіб наявні дані про страховий та спеціальний стаж ОСОБА_1 у вказаний період.

Крім того, в спірному рішенні зазначено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.06.2020 записів щодо ДВАТ шахта «Фащівська» - дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Луганськвугілля» з кодом 05481671 не знайдено. З зазначених причин пільговий стаж на вказаному підприємстві позивачу не зараховано, хоча, як зазначено вище, відповідач зарахував до страхового стажу період з 01.01.1999 по 04.10.1999 на ДВАТ шахта «Фащівська» - дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Луганськвугілля», оскільки в реєстрі застрахованих осіб наявні дані про страховий та спеціальний стаж позивача.

Суд звертає увагу, що ДВАТ шахту «Фащівська» зареєстровано в ЄДР з 24.01.2007 року, але не як юридичну особу, а як відокремлений підрозділ державного підприємства «Луганськвугілля» з кодом 26478408 за адресою: м. Київ, провулок Приладний, будинок 2-А, що підтверджується безкоштовним запитом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 72).

Крім того, у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 (а.с. 15-19) наявні наступні записи щодо спірних періодів:

- з 26.08.1987 року по 10.05.1988 року ДВАТ «Шахта «Фащівська» у якості гірничого робочого поверхневого, з 10.05.1988 року звільнений у зв`язку з призовом на військову службу згідно з п. 3 ст. 36 КЗпП УРСР;

- з 25.05.1988 року по 07.06.1990 року служба в Радянській Армії;

- з 13.08.1990 року прийнятий на ДВАТ «Шахта «Фащівська» учнем гірничого робочого підземного з повним робочим днем в шахті;

- з 05.10.1990 року переведений гірничим робочим підземним з повним робочим днем в шахті;

- з 27.03.1991 року переведений гірничим робочим очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті;

- з 04.02.1997 року звільнений з ДВАТ «Шахта «Фащівська» за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

- з 05.02.1997 року по 31.10.1997 року на ПМП «Рапто» горно робочим очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 27.11.1997 року по 04.10.1999 року на ДВАТ «Шахта «Фащівська» в якості гірничого робочого очисного забою підземного з повним робочим днем в шахті.

Відтак, всі записи в трудовій книжці позивача на ДВАТ «Шахта «Фащівська» з 13.08.1990 року по 04.02.1997 року та з 27.11.1997 року по 04.10.1999 року містять посилання на роботу позивача під землею з повним робочим днем в шахті.

Трудова книжка позивача містить записи щодо роботи позивача з 05.02.1997 по 31.10.1997 року на ПМП «Рапто» в якості гірничого робочого очисного забою підземного з повним робочим днем під землею, проте ані в спірному рішенні відповідача, ані в позові нічого не зазначено стосовно пільгового стажу роботи на вказаному підприємстві.

Отже, спірним питання даної справи є неврахування до пільгового стажу працівника часу роботи на підприємстві на ДВАТ «Шахта «Фащівська», нині - відокремлений підрозділ «Шахта «Фащівська» державного підприємства «Луганськвугілля» у зв`язку з не підтвердженням даних про пільговий характер роботи уточнюючою довідкою, оскільки записи у трудовій книжці вчинено належним чином.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі №233/2084/17, від 31.032020 року у справі №678/65/17.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено періоди роботи позивача під землею за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи на ДВАТ «Шахта «Фащівська» з 13.08.1990 року по 04.02.1997 року та з 27.11.1997 року по 04.10.1999 року, на ПМП «Рапто» з 05.02.1997 по 31.10.1997 року, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тому саме ці періоди слід зарахувати до пільгового стажу позивача.

Також суд зауважує, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 10.05.1988 року належним чином вчинений запис про проходження служби в лавах Радянської Армії з 25.05.1988 року по 07.06.1990 року. Факт служби позивача в лавах Радянської Армії також підтверджено військовим квитком НОМЕР_3 (а.с. 12-14).

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За результатами судового розгляду встановлено, що відповідачем не дотримані державні гарантії реалізації позивачем, застрахованою особою, своїх прав, передбачених Законами №1788-ХІІ та №1058-V.

Відповідач, встановивши, що позивачем надано не повну копію військового квитка, не надав йому допомоги в одержанні відсутніх документів для призначення пенсії, запропонувавши надати повну копію необхідного документа.

В матеріалах справи також наявні накази про атестацію робочих місць підприємства ДВАТ «Шахта «Фащівська», датовані 1994, 1996 роками, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 07.11.2017 року (а.с. 28-34).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити стосовно наданих довідок, які видані ДВАТ «Шахта «Фащівська», яке на час розгляду справи знаходиться на непідконтрольній українській владі території, наступне.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

З огляду на загальні принципи («намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги інформацію викладену в документах, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

З зазначених підстав періоди роботи ОСОБА_1 на ДВАТ «Шахта «Фащівська» з 13.08.1990 року по 04.02.1997 року та з 27.11.1997 року по 04.10.1999 року, на ПМП «Рапто» з 05.02.1997 по 31.10.1997 року мають бути враховані до пільгового стажу позивача.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім того, статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено право на пільгове пенсійне забезпечення особам, які мають на день введення в дію цього Закону (на 1 січня 1992 року) стаж на роботах, що давали право на пенсію на пільгових умовах.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

На період проходження позивачем військової служби діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590.

Згідно з пунктом 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590, при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах, служба в військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік, служба в органах міліції прирівнюється за вибором особи, яка звертається за пенсією, до роботи, яка передувала службі чи безпосередньо слідувала за нею. При цьому зазначені періоди враховуються в розмірі, який не перевищує наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах чи пільгових розмірах.

При цьому, необхідно відмітити те, що 02 червня 2005 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби», який набрав чинності з 1 січня 2006 року.

Відповідно до вказаної вище трудової книжки ОСОБА_1 підставами його звільнення з посади поверхневого гірничого робочого ДВАТ «Шахта «Фащівська» вказано п. 3 ст. 36 КЗпП України, згідно з яким, підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.

Відразу після проходження військової служби 13.08.1990 року позивач працевлаштувався на ДВАТ «Шахта «Фащівська» учеником гірничого робочого підземного з повним робочим днем під землею та мав законні сподівання щодо зарахування періоду проходження військової служби до пільгового стажу за Списком № 1.

Наведене доводить, що на момент закінчення строкової військової служби позивач працевлаштувався за професією гірничого робочого підземного з повним робочим днем під землею, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому період проходження строкової військової служби також має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі №211/2626/17, від 23 квітня 2019 року справа №233/247/16-а.

Згідно ч. 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Прийнявши неправомірне рішення щодо відмови у зарахуванні пільгового стажу за спірний період, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

Відтак, після скасування судом рішення відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 30.07.2020 року № 6337 і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до пільгового стажу спірних періодів роботи на ДВАТ «Шахта «Фащівська» з 13.08.1990 року по 04.02.1997 року та з 27.11.1997 року по 04.10.1999 року та періоду проходження військової служби позивача з 25.05.1988 року по 07.06.1990 року з дати первинного звернення ОСОБА_1 до управління.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_3 ; місце фактичного проживання/перебування згідно довідки від 24.01.2017р. № про взяття на облік ВПО: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 139 від 03 серпня 2020 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.07.2020 року № 6337 про призначення пенсії за віком згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи на ДВАТ «Шахта «Фащівська» з 13.08.1990 року по 04.02.1997 року та з 27.11.1997 року по 04.10.1999 року, на ПМП «Рапто» з 05.02.1997 по 31.10.1997 року, період проходження військової служби в Радянській Армії з 25.05.1988 року по 07.06.1990 року.

Стягнути з Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 27 жовтня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова