Справа № 813/2858/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 813/2858/16 пров. № А/857/10766/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Савки С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на окрему ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року (головуючого судді Кузана Р.І., суддів Кравціва О.Р., Хоми О.П., ухвалену у письмовому провадженні в м. Львові) у справі №813/2858/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.04.2018 звернувся в суд з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 позовні вимоги задоволено частково.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 апеляційну скаргу задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення матеріалів на ОСОБА_1 без права на виплату одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи та Висновок Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 16.02.2016 про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. В задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24.10.2019 вказане судове рішення залишено без змін, а касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - без задоволення.

03.06.2020 представник позивача подав до суду заяву відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України в якій просить визнати протиправним рішення, вчинене відповідачем - Міністерством внутрішніх справ України на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2018 у справі №876/3281/18 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, зобов`язати відповідача - Міністерство внутрішніх справ України, в особі директора Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України Шевніна Сергія Михайловича, виконати Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2018 у справі №876/3281/18 з врахуванням встановленого судом права ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Окремою ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року заяву представника позивача про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень-відповідача, на виконання рішення суду задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо виконання Постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 у справі № 813/2858/16. Міністерству внутрішніх справ України вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме порушення працівниками Міністерства внутрішніх справ України п.9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено. Про вжиття відповідних заходів по виконанню вказаної ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Не погоджуючись із вказаною окремою ухвалою Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати окрему ухвалу. Вказує, що факт належного та повного виконання судового рішення підтверджується постановою державного виконавця від 27.04.2020 ВП №55117987 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення, також відповідачем розглянуто документи позивача.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи та Висновок Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 16.02.2016 про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (частина 4 статті 383 КАС України).

Згідно з частини 5 статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Згідно з пунктом 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі Порядок №850) керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до пункту 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 14 Порядку № 850 передбачено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Аналіз вказаних норм Порядку №850, з урахуванням фактичних обставин справи, дає підстави колегії суддів дійти висновку, що за результатами розгляду документів позивача та висновку Головного управління МВС України у Львівській області від 16.02.2016 про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідач повинен прийняти відповідне рішення: або про призначення одноразової грошової допомоги, або про відмову в призначенні такої допомоги з підстав, передбачених пунктом 14 Порядку №850. При цьому, рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги має бути обґрунтованим, а про мотиви відмови позивач повинен бути повідомлений, що спростовує відповідні доводи апелянта про зазначення уповноваженою особою резолюції про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, яка на думку суду не може вважатись обґрунтованим рішенням відповідача про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки про мотиви відмови позивач повинен бути повідомлений, тобто Міністерством внутрішніх справ України за результатами розгляду документів позивача та висновку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 16.02.2016, в порушення вимог пункту 9 Порядку №850, не прийнято жодного рішення.

З урахуванням наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про наявну протиправну бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо належного виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 у справі № 813/2858/16.

Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (частина 4 статті 249 КАС України).

Постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 у справі №813/2858/16 набрала законної сили, її зміст є чітким і зрозумілим, а тому відсутні перешкоди для належного її виконання.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Доводи апелянта із посиланням на те, що ним виконано судове рішення, що підтверджується постановою державного виконавця від 27.04.2020 ВП №55117987 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення - не спростовують встановлені судом першої інстанції та порушення відповідача за результатами розгляду документів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 у справі № 813/2858/16.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із окремою ухвалою Львівського окружного адміністративного суду, якою повідомлено про виявлені факти Міністерство внутрішніх справ України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, оскільки порушено відповідачем пункт 9 Порядку №850.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального та процесуального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді та не стосуються меж перегляду окремої ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки в суді першої інстанції встановлені порушення при виконанні рішення суду, яке набрало законної сили, а тому окрему ухвалу прийнято з додержанням норм процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду окремої ухвали суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 249, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року у справі №813/2858/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 26.10.2020