Справа № 280/4515/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 280/4515/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Никоненка Олега Олександровича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року (суддя Семененко М.О., повний текст рішення складений 02 січня 2020 року) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-101468-56 від 09 серпня 2019 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, апелянт зазначає про порушення контролюючим органом процедури прийняття вимоги, оскільки за минулі періоди не було направлено жодної вимоги, тоді як у разі наявності у платника на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати єдиного внеску фіскальний орган зобов`язаний сформувати та надіслати платнику відповідну вимогу. Крім того невідомо на підставі яких даних встановлена сума недоїмки та чи вірно вона обрахована.

Представником позивача неодноразово подавалися клопотання про відкладення судового засідання з метою позасудового врегулювання спору.

До початку розгляду апеляційної скарги по суті 27.10.2020 від представника позивача надійшло клопотання про закриття провадження у справі відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України та повернення судового збору.

Вирішуючи клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення, адже згідно з п. 9-15 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на 3 червня 2020 року з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до 3 червня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання протягом 90 календарних днів з 3 червня 2020 року: а) платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 3 червня 2020 року. Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше; б) платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 3 червня 2020 року. Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше.

Представником позивача подано до суду апеляційної інстанції рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 21.09.2020 про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску платника ОСОБА_1 у сумі 31371,56 грн., прийняте на виконання вищенаведеної норми Закону.

Проте суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що провадження у справі не може бути закрито відповідно до ч. 8 п. 1 ст. 238 КАС України, адже відповідач, приймаючи рішення про списання боргу зі сплати ЄСВ, діяв не з метою виправлення допущених порушень, а на виконання вимог закону.

При цьому позивач від апеляційної скарги не відмовився, а тому остання підлягає розгляду по суті.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 01.11.2010 зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на облік як платник єдиного внеску. На час винесення оскаржуваної вимоги з податкового обліку знятий не був, підприємницьку діяльність не припиняв.

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області сформовано вимогу № Ф-101468-56 від 09 серпня 2019 року про сплату ФОП ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 23785,08 грн., яка виникла за 2017-2018 роки та I-II квартал 2019 року.

Надаючи оцінку правомірності та обґрунтованості оскаржуваної вимоги, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Статтею 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження останньою, зокрема, підприємницької діяльності.

Судом першої інстанції вірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, будучи зареєстрованим фізичною особою-підприємцем, не нарахував та не сплатив у встановлений строк єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску за 2017 рік 8448,00 грн., за 2018 рік у розмірі 9828,72 грн., за два квартали 2019 року у розмірі 5508,36 грн., внаслідок чого станом на 09.08.2019 утворилася недоїмка, яка склала 23785,08 грн.

Оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-101468-56 від 09 серпня 2019 року сформована податковим органом на підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.

При цьому позивачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність у нього заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у визначеному розмірі за спірний період, відсутні такі докази й у матеріалах справи. Також позивачем не надано доказів його звільнення від обов`язку сплати єдиного внеску.

Щодо доводів апелянта про порушення відповідачем вимог чинного законодавства, оскільки останнім не формувалися та не надсилалися податкові вимоги на кінець календарного місяця, в якому виникла недоїмка, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі доводи жодним чином не спростовують обґрунтованість оскаржуваної податкової вимоги в частині встановлення податкових зобов`язань позивача зі сплати ЄСВ. Така обставина не може слугувати для скасування вимоги та звільнення позивача від обов`язку сплати ЄСВ, адже за приписами ч. 16 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» строк давності щодо нарахування та стягнення сум недоїмки не застосовується.

Доводи апелянта, що сума недоїмки встановлена на підставі невідомих відомостей та не у законний спосіб, не знаходять свого підтвердження, адже відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Пункту 4 розділу VI Інструкції передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

Крім того, судом встановлено, що сума єдиного внеску позивачеві нарахована у розмірі, встановленому Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», тобто не менше за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана вимога Головного управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-101468-56 була сформована обґрунтовано та правомірно.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. При цьому залишення судового рішення без змін не порушує права та інтереси позивача, оскільки оскаржувана вимога на сьогодні вважається відкликаною в силу закону.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Никоненка Олега Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року в адміністративній справі № 280/4515/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 27 жовтня 2020 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 27 жовтня 2020 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров