Справа № 140/14045/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року ЛуцькСправа № 140/14045/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання неправомірними дій щодо відмови в зарахуванні до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 для перерахунку призначеної пенсії на пільгових умовах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», періоди роботи листопад-грудень 2010 року та з липня 2017 року по липень 2020 року; зобов`язання зарахувати до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком №1 періоди роботи листопад-грудень 2010 року та з липня 2017 року по липень 2020 року на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», для здійснення перерахунку призначеної пенсії на пільгових умовах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та здійснити перерахунок і виплату пенсії з врахуванням даного спеціального (пільгового) страхового стажу з 09.07.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звертався до відповідача із заявою щодо перерахунку раніше призначеної пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», на що листом йому було відмовлено у перерахунку, оскільки за нього не сплачено єдиний соціальний внесок ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» за період з липня 2017 року по лютий 2020 року. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки сам факт не зарахування сум страхових внесків, сплачених із заробітної плати позивача на банківський рахунок Пенсійного фонду за відсутності його вини, не є підставою для відмови у зарахуванні спеціального (пільгового) страхового стажу за періоди з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.07.2017 по 31.07.2020, так як позивач у вказані періоди був зайнятий повний робочий день на вищевказаних роботах. Крім того, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримувалися суми страхових внесків, він не повинен нести відповідальність за неналежне виконання підприємством своїх обов`язків по сплаті обов`язкових платежів.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти позову, оскільки позивач просить зарахувати йому до пільгового страхового стажу період роботи з липня 2017 по липень 2020 року, тоді як згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу позивач працював на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» лише до травня 2020 року. Тому вимогу про зарахування до пільгового страхового стажу за період з червня по липень 2020 року, на думку представника відповідача, слід залишити без розгляду. Крім того, представник відповідача вказує, що заява позивача взагалі не містила вимоги щодо перерахунку пенсії. Зазначає, що заява, подана не за встановленою формою, не може розглядатися органами Пенсійного фонду України як заява про перерахунок та не може призводити до відповідних правових наслідків.

Також представник відповідача зазначає, що за даними персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату внесків за періоди роботи позивача з листопада по грудень 2010 року та з липня 2017 року по травень 2020 року з ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». Таким чином, підстав для зарахування до страхового стажу позивача спірний період немає, у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків. З наведених підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що не заперечується відповідачем.

09.07.2020 позивач звернувся в ГУ ПФУ у Волинській області з заявою, у якій просив надати пояснення чому не виконані перерахунок пенсії з урахуванням до стажу престижності шахтарської праці.

Листом від 27.07.2020 відповідач повідомив позивача, що протягом періоду з липня 2017 року по лютий 2020 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (форми ОК-5) інформація щодо сплати страхових внесків за згаданий період роботи відсутня, оскільки дане підприємство є боржником, як по сплаті страхових внесків, так і єдиного соціального внеску. Таким чином, до страхового стажу не враховано період діяльності позивача з липня 2017 року по лютий 2020 року у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. А тому, зарахування до страхового стажу згаданого періоду можливе лише у випадку здійснення роботодавцем сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України в повному обсязі. Крім того, відповідач зазначив, що оскільки пільговий шахтарський стаж роботи за матеріалами пенсійної справи не досягає 15 років, на позивача не поширюються норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Також відповідачем роз`яснено можливість оскарження даної відмови до Пенсійного фонду України або у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

працюючий пенсіонер - особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1 - 7, 11 - 13 частини першої статті 11 цього Закону;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За приписами частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо не зарахування до пільгового страхового стажу для призначення пенсії періоду роботи позивача з листопада 2010 року по грудень 2010 року включно та з липня 2017 року по липень 2020 року включно у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків.

При цьому, судом встановлено, що відсутність за даними системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату страхових внесків обумовлена тим, що у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» був наявний борг по єдиному внеску.

Як вбачається з трудової книжки позивача №2048171 ОСОБА_1 з 15.11.2004 прийнятий учнем гірника підземного 1-го розряду з повним робочим днем під землею на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». У свою чергу, 22.11.2004 направлений на курси по підготовці гірників підземних і машиністів підземних установок при НВ ВБУ. 28.01.2005 у зв`язку з закінченням курсів переведений машиністом підземних установок 2-го розряду з повним робочим днем під землею. 01.12.2017 позивач переведений гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею.

Крім того, згідно з довідки ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» від 27.08.2020 №211 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 у період з 28.01.2005 по 01.12.2017 виконував підземні роботи в шахті за професією, посадою машиніста підземних установок, що передбачено Списком №1, у свою чергу у період з 01.12.2017 по 27.08.2020 виконував підземні роботи в шахті за професією, посадою гірника підземного, що передбачено Списком №1.

Також, довідкою ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» від 26.08.2020 №263 підтверджується та обставина, що позивачу за періоди роботи з листопада по грудень 2010 року та з липня 2017 року по липень 2020 року включно була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку нараховано ЄСВ.

У свою чергу, суд звертає увагу, що листом від 26.08.2020 №326-10 адміністрація ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» повідомила, що станом на 26.08.2020 єдиний соціальний внесок з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.07.2020 по 30.06.2020, який нарахований на заробітну плату ОСОБА_1 , перерахований до Нововолинського відділення Володимир-Волинського ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області в повному обсязі.

Таким чином, оскільки з наявних у справі письмових доказів вбачається, що в період з листопада по грудень 2010 року та з липня 2017 року по липень 2020 року включно позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до пільгового страхового стажу позивача вказані періоди його роботи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI від 02.09.2008 дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Суд звертає у вагу, що в листі від 27.07.2020 відповідач вказав, що на підставі поданої заяви від 13.03.2020 йому проведено перерахунок пенсії з 01.03.2020, розмір якої обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 45 років 11 місяців 1 день (включно по 30.06.2017), у тому числі 12 років 4 місяців 23 - пільговий стаж роботи по Списку №1. У свою чергу, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу інформація щодо сплати страхових внесків за згаданий період роботи відсутня, оскільки дане підприємство є боржником, як по сплаті страхових внесків так і єдиного соціального внеску. А тому, до страхового стажу не враховано період роботи з липня 2017 по лютий 2020 року у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. Крім того, як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу у період з листопада 2010 по грудень 2010 інформація щодо сплати страхових внесків за згаданий період роботи також відсутня. Крім того, у відзиві на позовну заяву, відповідачем також вказано, що до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з листопада по грудень 2010 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

При цьому, відсутність за даними системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату страхових внесків за цей період не може бути підставою для не зарахування цього періоду до страхового стажу під час перерахунку пенсії позивачу.

Беручи до уваги зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ у Волинській області безпідставно не зарахувало до пільгового та страхового стажу позивача спірний період його роботи з мотивів несплати страхувальником страхових внесків, оскільки належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у справі у їх сукупності підтверджується стаж роботи позивача у вказані періоди, виплату йому заробітної плати за ці періоди із відрахування страхових внесків.

Крім того, судом враховано, що оскільки на момент звернення позивача до відповідача (09.07.2020) із заявою про перерахунок пенсії, заробітна плата за липень 2020 року нарахована ще не була, тому спірні періоди підлягають зарахуванню саме по 30.06.2020.

Таким чином, із зарахуванням до спеціального (пільгового) та страхового стажу за Списком №1 періоду роботи у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» з листопада по грудень 2010 року та з липня 2017 по червень 2020 року позивач набуває право на перерахунок пенсії згідно з Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Суд звертає увагу, що повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому, відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Крім того, вирішуючи спір, суд враховує, що згідно із загальними засадами права, дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень. Як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Суд зазначає, що орган Пенсійного фонду безпідставно не зарахував спірних періодів до стажу роботи позивача, чим вчинив протиправну бездіяльність.

Таким чином, суд вважає, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування позивачу до страхового та пільгового стажу періодів його роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.17.2017 по 30.06.2020 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля»; зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу періодів його роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.17.2017 по 30.06.2020 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням даного стажу з 09.07.2020.

Крім того, посилання відповідача на те, що позивач не звертався до Управління із заявою про перерахунок пенсії у встановленому порядку судом до уваги не взято, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідачем неправильно порахований пільговий стаж позивача ще при призначенні пенсії, а відтак дотримання форми заяви не має визначального значення для об`єктивного вирішення справи.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

При цьому, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Крім того, відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн., сплачений згідно з квитанцією від 23.09.2020 №72 (а.с.6).

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу періодів його роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.07.2017 по 30.06.2020 у Відокремленому підрозділі «Шахта № 9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу періодів роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.07.2017 по 30.06.2020 у Відокремленому підрозділі «Шахта № 9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля» та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням даного стажу, з 09.07.2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний номер 13358826) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко