Справа № 640/20605/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції Патратій О.В.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року Справа № 640/20605/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Фрейдун О.М.,

представника відповыдача Грищенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу державного підприємства «Укрмедпроектбуд» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 травня 2020 року у справі

за позовом державного підприємства «Укрмедпроектбуд»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про скасування податкової вимоги та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Державне підприємство «Укрмедпроектбуд» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач) про:

- скасувати податкової вимоги ГУ ДФС у м. Києві № 166773-17 від 05.09.2018;

- зобов`язання відповідача внести зміни в інтегровану картку платника податку - ДП «Укрмедпроектбуд» по коду бюджетної класифікації 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)), виключивши недостовірну інформацію про грошове зобов`язання ДП «Укрмедпроектбуд» зі сплати ПДВ у розмірі 28 975,43 грн. та всі нараховані на підставі такого зобов`язання суми відповідальності.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 травня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що податкова заборгованість, яка була визначена позивачу у спірній вимозі, виникла у зв`язку з невиконанням ним податкових повідомлень-рішень, що оскаржувалися підприємством в досудовому порядку, але не були скасовані в повному обсязі, і рішення про результати перегляду яких направлено позивачу в порядку, визначеному чинним законодавством.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позов, наполягаючи на тому, що податкові зобов`язання, нараховані йому у спірній вимозі, є неузгодженими.

При цьому, апелянт зазначає, що судом першої інстанції в іншій справі № 640/22269/18 установлено, що за результатами досудового оскарження ППР від 02.09.2016 № 5 було частково скасовано, а отже, сума податкового зобов`язання з цим ППР є неузгодженою, тому у відповідача не було правових підстав для нарахування підприємству штрафних санкцій за несплату зобов`язань, визначеним таким ППР.

Також апелянт наполягає на протиправності перевірки, за результатами якої винесено відповідні ППР, та на порушенні податковим органом строку нарахування йому санкцій за ППР від 02.09.2016 № 5.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020 витребувано додаткові докази у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у 2016 році податковими органами стосовно ДП «Укрмедпроектбуд» було прийнято два податкових повідомлення-рішення:

- № 5 від 02.09.2016, яким позивачу відповідно до акта перевірки від 02.09.2016 № 323/26-55-12-05 позивачу нараховано штраф у розмірі 20% у сумі 5 652,51 грн. з ПДВ;

- № 5 від 02.09.2016, яким позивачу, відповідно до акта перевірки від 02.09.2016 № 322/26-55-12-05 нараховано штраф у розмірі 10% у сумі 17 081,88 грн. з ПДВ.

19.09.2016, не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав скарги до ГУ ДФС у м. Києві, які були отримані відповідачем у цей же день - 19.09.2016.

На перших аркушах зазначених скарг ДП «Укрмедпроектбуд» чітко вказано та виділо жирним шрифтом: «місцезнаходження (податкова адреса) платника податків, який подає скаргу: 01601, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 7 (з 09.09.2016); 01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 7, оф. 10 (до 08.09.2016).

27.09.2016 відповідачем прийняті рішення №№ 21178/10/26-15-10-01-35, 21176/10/26-15-10-01-35 про продовження розгляду скарг позивача до 17.11.2016, які направлені позивачу 27.09.2016 на адресу: 01601, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 7, тобто на адресу, вказану самим позивачем. Проте, поштові конверти були повернені на адресу контролюючого органу із зазначенням причин невручення «не знаходиться».

Рішеннями ГУ ДФС у м. Києві від 17.11.2016 № 24268/10/26-15-10-01-35 ППР № 5 від 02.09.2016 залишено без змін, а відповідну скаргу позивача - без задоволення.

Рішеннями ГУ ДФС у м. Києві від 17.11.2016 № 24274/10/26-15-10-01-35 ППР від 02.09.2016 № 5 скасовано в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 12908,40 грн., а в іншій частині залишено без змін; скаргу позивача - задоволено частково.

17.11.2016 вказані рішення були надіслані позивачу на адресу: 01601, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 7, тобто на адресу, вказану самим позивачем, але поштові конверти були повернені на адресу контролюючого органу із зазначенням причин невручення «не знаходиться».

05.09.2018 ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкову вимогу № 166773-17, відповідно до якої у ДП «Укрмедпроектбуд» станом на 04.09.2018 наявна сума податкового боргу з ПДВ із вироблених у Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 28 975,43 грн., яка виникла у зв`язку з невиконанням ППР № 5 від 02.09.2016 та ППР від 02.09.2016 № 5 у частині, яка залишена без змін за результатами його досудового оскарження.

Позивач, вважаючи таку податкову вимогу протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з пп. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У п. 54.5 ст. 54 ПК України визначено, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).

Відповідно до п. 56.8 ст. 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем тримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Згідно з п. 56.9 ст. 56 ПК України керівник (або його заступник) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у п. 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у п. 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або потягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці 1 цього пункту.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено порядок надіслання податкового повідомлення-рішення, яке вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що податкове зобов`язання платника податків, нараховане контролюючим органом (у разі, коли такий платник податків звертається до контролюючого органу зі скаргою про перегляд рішення, якщо вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції), вважається узгодженим у день закінчення процедури адміністративного оскарження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що податкові зобов`язання, визначені ДП «Укрмедпроектбуд» у спірній податковій вимогі, нараховані у зв`язку з невиконанням позивачем ППР від 02.09.2016 № 5 (повністю) та № 5 (у частині, яка залишена без змін за результатами його досудового оскарження) після звернення процедури їх адміністративного (досудового) оскарження та набрання відповідними податковими зобов`язаннями статусу узгоджених.

Доводи апелянта про те, що податкові зобов`язання, нараховані йому у спірній вимозі, є неузгодженими, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на вищезазначене.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції в іншій справі № 640/22269/18 установлено, що за результатами досудового оскарження ППР від 02.09.2016 № 5 було частково скасовано, а отже, сума податкового зобов`язання з цим ППР є неузгодженою, тому у відповідача не було правових підстав для нарахування підприємству штрафних санкцій за несплату зобов`язань, визначеним таким ППР, судова колегія відхиляє, оскільки у вказаній справі предметом спору було не безпосередньо вказане ППР, а інші рішення контролюючого органу, які не стосуються спірної податкової вимоги.

Крім того, висновки, які наводить апелянт із судового рішення у справі № 640/22269/18, зроблені судами у контексті інших правовідносин і стосуються нарахування певних штрафних санкцій, а не виникнення заборгованості за таким ППР у частині, що залишена в силі контролюючим органом за результатами процедури його адміністративного оскарження.

Доводи апелянта щодо протиправності перевірки, за результатами якої винесено відповідні ППР та порушенні податковим органом строку нарахування йому санкцій за ППР від 02.09.2016 № 5, судова колегія до уваги не приймає, оскільки такі правовідносини виходять за межі предмета спору в цій справі і відповідно до статті 308 КАС України не підлягають перевірці судом апеляційної інстанції.

Аналізуючи ці та всі інші доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову в цій справі.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга державного підприємства «Укрмедпроектбуд» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 травня 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Укрмедпроектбуд» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 27 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: