Справа № 320/3445/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3445/20 Головуючий у 1 інстанції: Терлецька О.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Бужак Н.П.

Парінова А.Б.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо прийняття мотивованого рішення за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 21.10.2019 року на рішення та дії Головного територіального управління юстиції у Київській області, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.10.2019 року за № М-19316 та зобов`язати Міністерство юстиції України прийняти мотивоване рішення за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 21.10.2019 року на рішення та дії Головного територіального управління юстиції у Київській області, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.10.2019 року за № М-19316, розмістити на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та надіслати скаржнику у визначені строки засвідчені в установленому законодавством порядку копії рішення Міністерства юстиції України та висновку комісії (колегії) з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, прийняті за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 21.10.2019 року на рішення та дії Головного територіального управління юстиції у Київській області, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.10.2019 року за № М-19316.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо прийняття мотивованого рішення за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 21.10.2019 року на рішення та дії Головного територіального управління юстиції у Київській області, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.10.2019 року за № М-19316.

Зобов`язано Міністерство юстиції України прийняти мотивоване рішення за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 21.10.2019 року на рішення та дії Головного територіального управління юстиції у Київській області, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.10.2019 року за № М-19316, розмістити на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та надіслати скаржнику у визначені строки засвідчені в установленому законодавством порядку копії рішення Міністерства юстиції України та висновку комісії (колегії) з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, прийняті за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 21.10.2019 року на рішення та дії Головного територіального управління юстиції у Київській області, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.10.2019 року за № М-19316.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Міністерство юстиції України, звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

15 жовтня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 та його представника - Мартиненка Євгенія Григоровича надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримують позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12 жовтня 2019 року представник ОСОБА_1 - Мартиненко Євгеній Григорович отримав засобами поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» копії наказу Головного територіального управління юстиції у Київській області від 04.10.2019 року № 696/6 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , від 16 серпня 2019 року» і висновку постійно діючої комісії при Головному територіальному управління юстиції у Київській області з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 04 жовтня 2019 року.

21 жовтня 2019 року представником за довіреністю Мартиненком Євгенієм Григоровичем в інтересах ОСОБА_1 була подана до Міністерства юстиції України скарга на рішення та дії Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо проведення перевірки правомірності прийняття та скасування висновку постійно діючої комісії при Головному територіальному управління юстиції у Київській області з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 04 жовтня 2019 року та наказу Головного територіального управління юстиції у Київській області від 04 жовтня 2019 року №696/6 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , від 16 серпня 2019 року».

Вищевказана скарга від 21 жовтня 2019 року була подана ОСОБА_2 в електронній формі з використанням його кваліфікованого електронного підпису через портал державних послуг iGov. До скарги додані виготовлені шляхом сканування копії документів з накладенням кваліфікованого електронного підпису представника.

21 жовтня 2019 року о 15 годині 55 хвилин на електронну пошту представника ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_1 з порталу державних послуг iGov надійшов лист про реєстрацію в системі звернення: Скарга до Міністерства юстиції України на державного реєстратора або територіальний орган МінЮста за № 0-. Вказана обставина підтверджується роздруківкою відповідної веб-сторінки (Web-скріншот) електронної пошти представника ОСОБА_2

В додатку до вказаного листа був надісланий текст самої скарги у форматі порталу державних послуг iGov, яким зміст скарги та вимоги скаржника по суті не змінилися.

Розміщена на веб-сайті порталу державних послуг iGov (веб-адреса https://igov.gov.ua) інформація стосовно звернення № 0- містить відомості, що 22 жовтня 2019 року заявка № 0- змінила свій статус на перевірка звернення (2й етап), що підтверджується роздруківкою відповідної веб-сторінки (Web-скріншот) особистого журналу представника ОСОБА_2 в системі порталу державних послуг iGov. При ознайомленні на веб-сайті Міністерства юстиції України з оголошенням про засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, призначене на 19 грудня 2019 року, (веб-адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 стало відомо, що скарга Мартиненка Є.Г. в інтересах ОСОБА_3 від 21.10.2019 року зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.10.2019 року за № М-19316.

Не погоджуючись із не розглядом та не прийняттям рішення за результатами розгляду скарги, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 37 вищевказаного Закону закріплено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав.

Частиною 1 статті 37 Закону №1952-IV передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно частини 2 статті 37 Закону №1952-IV, Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 37 Закону №1952-IV, рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Частиною 4 статті 37 Закону №1952-IV закріплено, що днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

За приписами частини 9 статті 37 Закону №1952-IV, порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок №1128, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 вищевказаного порядку №1128 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру розгляду, відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закони) скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту (далі - суб`єкт оскарження), що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами (далі - суб`єкт розгляду скарги).

У відповідності до пункту 2 Порядку №1128, для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

До складу комісії входять заступник керівника суб`єкта розгляду скарги за напрямом державної реєстрації, посадові особи структурних підрозділів апарату суб`єкта розгляду скарги за напрямом державної реєстрації, а також можуть входити за згодою представники інших державних органів, громадських об`єднань, інші особи.

Як вбачається з матеріалів справи, представником ОСОБА_1 - Мартиненком Євгенієм Григоровичем в електронній формі з використанням його кваліфікованого електронного підпису через портал державних послуг iGov була подана до Міністерства юстиції України скарга на рішення та дії Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо проведення перевірки правомірності прийняття та скасування висновку постійно діючої комісії при Головному територіальному управління юстиції у Київській області з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 04 жовтня 2019 року та наказу Головного територіального управління юстиції у Київській області від 04 жовтня 2019 року № 696/6 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , від 16 серпня 2019 року» (а.с. 16-28).

Із роздруківки веб-сторінки (Web-скріншот) електронної пошти представника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається та не заперечувалося відповідачем, що 21 жовтня 2019 року о 15 годині 55 хвилин на електронну пошту представника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з порталу державних послуг iGov надійшов лист про реєстрацію в системі звернення: Скарга до Міністерства юстиції України на державного реєстратора або територіальний орган МінЮста за № 0- (а.с. 48).

За приписами частини 6 статті 37 Закону №1952-IV, за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 37 Закону №1952-IV, у разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Отже, із зазначеної норми вбачається, строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що Міністерство юстиції України, як суб`єкт розгляду скарги, зобов`язане розглянути та вирішити скаргу Мартиненка Є.Г. в інтересах ОСОБА_3 від 21 жовтня 2019 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2019 року за № М-19316, з урахуванням всіх можливих підстав для продовження строків її розгляду не пізніше 06 грудня 2019 року.

Як вказує позивач, скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 від 21.10.2019 року на рішення та дії Головного територіального управління юстиції у Київській області, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.10.2019 року за № М-19316, була розглянута на засіданні Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації лише 19 грудня 2019 року, тобто, на 58-й день з дня її реєстрації. На вказаному засіданні Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 19 грудня 2019 року під час розгляду по суті скарги № М-19316 був присутній представник скаржника ОСОБА_2 , але під час його присутності на цьому засіданні комісія відкрито не оголосила свого висновку за результатами розгляду скарги.

Згідно пункту 17 Порядку №1128, копії рішення, прийнятого за результатом розгляду скарги, висновків комісії, засвідчені в установленому законодавством порядку, надсилаються скаржнику, суб`єкту оскарження, а також заінтересованим особам, які брали участь у розгляді скарги по суті, невідкладно, але не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття рішення.

Відповідно до п. 18 Порядку №1128, рішення, прийняте за результатом розгляду скарги, висновки комісії із знеособленими персональними даними щодо наведених суб`єктів та об`єктів, зазначених у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», невідкладно, але не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття рішення підлягають оприлюдненню на офіційних веб-сайтах Мін`юсту, головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі.

Колегія суддів зазначає, що Міністерством юстиції України не надано суду доказів того, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 21 жовтня 2019 року на рішення та дії Головного територіального управління юстиції у Київській області, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.10.2019 року за № М-19316, було прийняте вмотивоване рішення, а також, доказів розміщення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та надіслання скаржнику у визначені строки засвідчені в установленому законодавством порядку копії такого рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень Міністерства юстиції України виявилась в неприйнятті таким суб`єктом у визначені строки, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» мотивованого рішення за результатами розгляду скарги, відсутності розміщення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та надсилання скаржнику у визначені строки засвідчених в установленому законодавством порядку копії рішення Міністерства юстиції України про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні та висновку комісії (колегії) з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Також, колегія суддів зазначає, що Міністерством юстиції України в апеляційній скарзі не обгрунтовано свої вимоги та не вказано, у чому полягає неправильність та неповнота дослідження доказів і встановлення обставин справи судом першої інстанції, а також, не зазначено, в чому полягає неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо прийняття мотивованого рішення за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 21.10.2019 року та зобов`язано Міністерство юстиції України прийняти мотивоване рішення за результатами розгляду скарги, розмістити на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та надіслати скаржнику у визначені строки засвідчені в установленому законодавством порядку копії рішення.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Бужак Н.П.

Парінов А.Б.

Повний текст постанови виготовлено 26.10.2020 року.