Справа № 743/1471/20
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1471/20
Провадження № 2-а/743/213/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,
за участю: - секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,
- перекладача СОФІ МАЙВАД (в режимі відеоконференції
з Чернігівським ПТПІ, за допомогою програмного забезпечення
«EasyCon»),
учасники справи: - представник військової частини НОМЕР_1 Західного регіонального

управління Державної прикордонної служби України БАЛОГ О.Ю. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, за допомогою
програмного забезпечення «EasyCon»),
- громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1
(в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon»),
- представник відповідача КУЛІШ Ю.А. (безпосередньо в суді),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу
за позовом Військової частини НОМЕР_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі

ІНФОРМАЦІЯ_3 ),
до громадянина Ісламської Республіки Афганістан

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

23 жовтня 2020 р.Чопський прикордонний загін звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому ставилось питання про продовження строку його затримання до вирішення питання про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, а саме до 30.04.2021 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2020 р., яке було залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 р., було затримано громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання. Вказують, що згідно листа Волинського ПТПІ від 5 лютого 2020 р. № 04-02/166, громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 5 лютого 2020 р. звертався до УДМС України у Волинській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. На даний час, остаточного рішення за заявою громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не прийнято, що є самостійною підставою для продовження строку затримання відповідача.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2020 р. відкрито провадження по справі, призначено її на 26 жовтня 2020 р. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю сторін, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon»та в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за участю відповідача, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

В судовому засіданні:
- представник Чопського прикордонного загону БАЛОГ О.Ю. позов підтримав, з підстав вказаних в ньому. Додатково надав інформацію УДМС України у Волинській області про призупинення розгляду заяви відповідача про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, вказавши, що це не є закінченням процедури розгляду відповідної заяви. При цьому, їм було невідомо про призупинення розгляду відповідної заяви;
- громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його представник ОСОБА_2 заперечували проти задоволення позову. Відповідач додатково зазначив, що він не бажає отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, а хоче повернутися на Батьківщину. При цьому, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та надані додаткові пояснення. Суть заперечень проти позову зводиться до того, що:
- по-перше, системний аналіз Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту свідчить, що максимальна тривалість процедури визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, з урахуванням всіх передбачених можливостей її продовження, у разі позитивного рішення складає 6 місяців і 30 робочих днів (15 робочих днів попередній розгляд + 3 місяці розгляду + 3 місяці для прийняття остаточного рішення + 15 днів оформлення та видачі посвідчення), а в даному випадку вказана процедура щодо відповідача повинна бути завершена максимум 16.09.2020 р.;

-по-друге, матеріали справи не містять доказів, передбачених чинним законодавством про те, що відповідач перебуває у процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

- по-третє, згідно п. 5.3 Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011 р. N 649 призупинення розгляду заяви відповідача про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у зв`язку з неявкою відповідача є формою завершення процедури розгляду відповідної заяви, а можливість звернення заявника до територіального органу ДМС України для поновлення розгляду заяви не є його обов`язком;

- по-четверте, ІНФОРМАЦІЯ_3 не надав доказів тому, що він інформував УДМС України у Волинській області про затримання відповідача, на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, у зв`язку з чим відповідач знаходиться в Чернігівському ПТПІ, очікуючи завершення розгляду його заяви, яка ніким не розглядається та незрозуміло з якого часу.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

За матеріалами справи та даними Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що:

- 16.10.2019 року, о 13 год. 40 хв., громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 був переданий в порядку Угоди між Україною та ЄС про реадмісію осіб під час проведення прикордонно-представницької зустрічі на територію України з Словацької Республіки, який незаконно перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку поза пунктом пропуску в районі 237 п/зн 400 м. від словацько-українського кордону, у складі групи осіб та був затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки;

- рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2019 р. було затримано громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання;

- згідно листа Волинського ПТПІ від 5 лютого 2020 р. № 04-02/166, громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 5 лютого 2020 р. звертався до УДМС України у Волинській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

- ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 квітня 2020 року було залишено без розгляду позовну заяву Чопського прикордонного загону до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку затримання до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

- громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 02 год. 00 хв., 30.04.2020 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «ПП», від прикордонного оперативно-розшукового відділення (з м.д. н.п. Ужгород) спільно з працівниками сектора реагування патрульної поліції Ужгородського РВП на околиці н.п «Кам`яниця» в 2000 м. до лінії державного кордону на ділянці відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ВПС «Ужгород» за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словаччину, поза пунктом пропуску через державний кордон України без документів, що посвідчують особу. В подальшому відповідача було затримано відповідно до ст. 263 КУпАП;

- рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2020 р., яке було залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 р., було затримано громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання;

- в листі УДМС України у Волинській області № 0701.4-(не чітко)/0701.1.2-20 від 26.10.2020 р., вказується, що щодо громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призупинено розгляд заяви у зв`язку із неявкою його до Управління для проведення подальших процедурних дій після звільнення із Волинського ПТПІ та відсутністю, на той момент, будь-якої інформації про місце його перебування.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює основоположне право людини, а саме захист особи від свавільного втручання держави в її право на свободу. Підпункти з «a» до «f» пункту 1 статті 5 Конвенції містять вичерпний перелік дозволених підстав позбавлення свободи і жодне позбавлення свободи не буде законним, якщо не відповідатиме одній з цих підстав (рішення Європейського суду з прав людини в справі "Хлаіфія та інші проти Італії" (Khlaifia and Others v. Italy), пункт 88).

Один з винятків, що міститься у підпункті «f», дозволяє державі затримувати іноземців «з метою запобігання [їхньому] недозволеному в`їзду в країну» або «щодо яких провадиться процедура депортації або екстрадиції» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 червня 2020 р. в справі "Нур Ахмед та інші проти України" (Nur Ahmed and others v. Ukraine), пункт 79 (Заява № 42779/12 та 5 інших заяв).

Встановлюючи, що перший аспект п.п. «f» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод дозволяє затримувати особу, яка шукає притулку, або іншого іммігранта до надання державою дозволу на в`їзд, Європейський суд з прав людини наголошує, що таке затримання має бути сумісним із загальною метою статті 5 Конвенції захистом прав на свободу та гарантуванням того, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення Європейського суду з прав людини від 29.01.2008 р. в справі "Сааді проти Сполученого Королівства" (Saadi v. the United Kingdom), nункт 66 (Заява № 13229/03), рішення Європейського суду з прав людини від 18 червня 2020 р. в справі "Нур Ахмед та інші проти України" (Nur Ahmed and others v. Ukraine), пункт 80 (Заява № 42779/12 та 5 інших заяв).

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.

Згідно ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом у разі наявності умов, за яких неможливо:
- по-перше, ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення іноземця чи особу без громадянства, забезпечити реадмісію іноземця. При цьому, дана норма конкретизує умови, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи;
- по-друге, прийняти рішення за заявою іноземця чи особу без громадянства про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства. При цьому, дана норма не розкриває умови за яких неможливо прийняти рішення за заявою іноземця чи особи без громадянства про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства.

Відтак, суд зобов`язаний в кожному випадку дослідити підстави, що не дають змоги уповноваженому органу ДМС України прийняти рішення за заявою іноземця чи особу без громадянства про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, з урахуванням приписів Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" та підзаконних актів.

Відповідно до Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" іноземний громадянин або особа без громадянства звертається з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до територіального органу Державної міграційної служби України. Така заява подається іноземцем чи особою без громадянства або її законним представником особисто за місцем тимчасового перебування заявника. Орган міграційної служби, який прийняв до розгляду заяву іноземця чи особи без громадянства про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, видає заявникові довідку про звернення за захистом в Україні та реєструє заявника.

Ст.ст. 8-10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" регламентують порядок попереднього розгляду заяв, порядок розгляду заяви після прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, питання прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Правила розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011 р. N 649 визначають процедуру розгляду в Україні заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату, позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно п. 5.3 Розділу V «Розгляд заяви після прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту» вказаних Правил розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, може бути призупинено за ініціативою територіального органу ДМС у випадку неприбуття заявника до територіального органу ДМС, належним чином повідомленого про дату та час здійснення процедури, передбаченої цими Правилами, без поважних причин або без повідомлення ним причин неприбуття. У разі призупинення розгляду заяви довідка про звернення за захистом в Україні визнається недійсною. Рішення про призупинення розгляду заяви оформлюється наказом територіального органу ДМС за вмотивованим поданням уповноваженої посадової особи територіального органу ДМС, на яку покладено обов`язок щодо розгляду справи. У випадку звернення заявника до територіального органу ДМС уповноваженій посадовій особі територіального органу ДМС надаються письмові пояснення від заявника, а також зазначеною особою здійснюється перевірка щодо наявності у діях заявника складу адміністративного правопорушення (у випадку наявності підстав уповноваженою посадовою особою складається протокол про адміністративне правопорушення) та готується вмотивоване подання про поновлення розгляду заяви, яке оформлюється наказом.

Таким чином, призупинення розгляду заяви відповідача про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не є закінченням процедури розгляду відповідної заяви. При цьому, належним доказом на підтвердження призупинення розгляду заяви є наказ територіального органу ДМС, який винесений за вмотивованим поданням уповноваженої посадової особи територіального органу ДМС, на яку покладено обов`язок щодо розгляду справи, а не інформація територіального органу ДМС України у формі листа, без додання копій вказаних наказу та подання. Крім того, призупинення розгляду заяви відбувається у разі неприбуття заявника до територіального органу ДМС, належним чином повідомленого про дату та час здійснення процедури, передбаченої цими Правилами, без поважних причин або без повідомлення ним причин неприбуття.

Оцінка суду.

Оцінивши матеріали справи, враховуючи те, що продовження строку затримання відповідача, без належних та вичерпних на те підстав, не відповідає ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже, покладає на відповідача додаткові обов`язки, що мають наслідком обмеження свободи пересування, які відповідно до законодавства, мають забезпечуватись саме з боку держави - відповідним прикордонним органом, враховуючи те, що до матеріалів справи додано лист УДМС України у Волинській області № 0701.4-(не чітко)/0701.1.2-20 від 26.10.2020 р., згідно якого щодо громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призупинено розгляд заяви у зв`язку із неявкою його до Управління для проведення подальших процедурних дій після звільнення із Волинського ПТПІ та відсутністю, на той момент, будь-якої інформації про місце його перебування, натомість, до матеріалів справи не додано копію наказу УДМС України у Волинській області про призупинення розгляду заяви, з зазначенням його дати та номеру, не додано копію подання уповноваженої посадової особи територіального органу ДМС, на яку покладено обов`язок щодо розгляду справи, не додано доказів на підтвердження тому, що відповідач був належним чином повідомлений про дату та час здійснення процедури, передбаченої цими Правилами і не прибув до територіального органу ДМС, без поважних причин або без повідомлення ним причин неприбуття, не надано доказів на підтвердження того, Чопський прикордонний загін інформував УДМС України у Волинській області про затримання відповідача, на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області та про поміщення останнього до Чернігівського ПТПІ, не додано доказів інформування відповідача про призупинення УДМС України у Волинській області розгляду заяви відповідача про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, при тому, що однією з підстав для призупинення розгляд заяви була відсутність у УДМС України у Волинській області, на той момент, будь-якої інформації про місце його перебування, на думку суду свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову та для продовження затримання громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку його затримання відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до ШОСТОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та
підписано 26 жовтня 2020 року.