Справа № 420/7900/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7900/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (; вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення, вимоги-

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, у якій представник позивача просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.12.2019 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.12.2019 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.12.2019 року;

визнати протиправним та скасувати рішення № від 10.12.2019 року;

визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 10.12.2019 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/7900/20 о 17:55:30 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в порядку ст.262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог та у відповіді на відзив (вх.№38280/20 від 22.09.2020 року) зазначено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області було проведено позапланову перевірку валютного, податкового та іншого законодавства, за результатами якої встановлено проведення господарської діяльності із використанням праці осіб без належного оформлення трудових відносин з ними. У зв`язку із цим, на думку контролюючого органу, позивачем не сплачено податків та обов`язкових платежів як результат виплати заробітної плати, а саме не сплачено податку на доходи фізичних осіб, військового збору. Також відповідачем донараховано суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та застосовано відповідні штрафні санкції. Позивач не погоджується із вказаними висновками, оскільки:

по-перше, контролюючим органом було допущено порушення порядку проведення позапланової перевірки, а саме підстава для її проведення є необґрунтованою. Позивач переконаний, що контролюючий орган не володіє інформацією у власних інформаційних базах щодо прізвищ осіб, яких позивач залучав для перевезень товару та оформлення митних декларацій, у зв`язку із чим джерело даної інформації залишається непідтвердженим;

по-друге, у відповідь на запит контролюючого органу позивачем надано первинну документацію, яка підтверджує відсутність перебування осіб у трудових відносинах з позивачем, оскільки вони надають послуги на підставі цивільно-правових договорів;

по-третє, по суті встановлених порушень позивач вказує, що особи, про які визначено у акті перевірки, надавали позивачу послуги за цивільно-правовими договорами, не були найманими працівниками, а тому обов`язку щодо сплати за них податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у позивача як податкового агента не виникає. Підтверджуючі документи були надані контролюючому органу у відповідь на запит у травні 2019 року, під час проведення перевірки.

Також позивач вказує на порушення законодавства при складанні запиту на його адресу щодо надання інформації та документів, який не містив підстави витребування невизначеного та неконкретизованого обсягу документів.

11.09.2020 року за вх.№36402/20 від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить у позові відмовити. У відзиві представник підтримує висновку акту перевірки, а також додатково зазначає, що зміст наданих до Головного управління договорів не свідчить про цивільно-правовий характер наданих послуг, а містить всі ознаки трудових відносин.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 19.04.2019 року за №7675/К/15-32-13-04-09 Головним управлінням ДФС в Одеській області сформовано та направлено на адресу позивача запит на отримання документів (а.с.16-18) та інформації у зв`язку із надходженням податкової інформації щодо залучення до міжнародних перевезень певних осіб-водіїв, які не є найманими працівниками ФОП ОСОБА_1

10.05.2019 за вих.№1 позивачем складено пояснення та направлено на адресу податкового органу копії договорів про надання послуг (а.с.19).

За результатом обробки отриманої інформації заступником начальника управління - начальником відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків та зборів з фізичних осіб складено доповідну записку (а.с.36-37) на ім`я В.о. начальника ГУ ДПС в Одеській області, у якій запропоновано провести документальну позапланову перевірку позивача.

29.10.2019 року контролюючий орган, на підставі наказу № 888 від 16.10.2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної - особи підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) здійснив документальну позапланову виїзну перевірку за місцезнаходженням ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) з 29.10.2019 року тривалістю 5 робочих днів, з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, дотримання вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 01.01.2011 року по 31.12.2018 року (а.с.38).

За результатом проведеної перевірки складено Акт про результати перевірки №316/15-32-33-04/ НОМЕР_1 від 11.11.2019 року (а.с.44-53).

У Акті перевірки контролюючий орган зробив висновки про наступні порушення:

1. п.51.1 ст.51, пп. б) 176.2 ст.176 ПКУ від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами, в частині не відображення в звітах за І, ІІ, ІІІ, IV квартали 2018р. сум доходу найманих працівників за ознакою « 101» - заробітна плата;

2. п.164.1 ст. 164, п.167.1 ст. 167, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1ст.1681 ПКУ від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами, в наслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб у сумі законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати у 2018р. на суму 10 052,10 грн.;

підпункту І.2, 1.3, 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, п.164.1 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПКУ від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами, в наслідок чого донараховано військовий збір із сум законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати 2018р. на суму 837,68 грн.;

абз.1 ч.2 ст.6 розд. ІІ, ч.5 ст.8 розд. ІІІ Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами, в наслідок чого донараховано єдиний внесок у 2018р. у розмірі 22% на суму 12 285,90 грн.;

порушення Постанови КМУ від 17.06.2015р. №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття Працівника на роботу» ФОН ОСОБА_1 не повідомлено територіальні органи ДПС за місцем обліку про прийняття найманих працівників на роботу: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

порушення чю3 ст.24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року, а саме не оформлення належним чином трудових відносин з фізичними особами: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.53).

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято:

податкове повідомлення-рішення № от 10.12.2019 року про збільшення податкового зобов`язання на суму 10052,1 грн. та застосування штрафу на суму 6701,4 грн. за встановлені порушення п. 164.1 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1 пп. 168.1.2 п. 168,1 ст. 168 Податкового кодексу України (а.с.54);

податкове повідомлення-рішення № от 10.12.2019 року про збільшення податкового зобов`язання на суму 837,68 грн. та застосування штрафу на суму 558,45 грн. за встановлені порушення п. 164.1 ст. 164, п. 167.1 ст, 167, пп. 168.1,1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України (а.с.55);

податкове повідомлення-рішення № от 10.12.2019 року, яким застосовано штрафні санкції на суму 510,00 грн. за встановлені порушення п. 51.1 ст, 51, пп. б) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України (а.с.56);

рішення № від 10.12.2019 року про застосування штрафних санкцій 6142,95грн. за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі за виявлені порушення абз. 1,4. 2, ст. 6, розд. II., ч. 5, ст. 8розд. III Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» (а.с.57) у сумі 12285,90грн.;

вимога про сплату боргу (недоїмки) № від 10.12.2019 року про сплату заборгованості зі сплати єдиного внеску на суму 12285,9 грн. відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (а.с.58).

Не погодившись із зазначеними рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить їх скасувати як протиправні.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 та пп. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків, зокрема, документальні позапланові виїзні перевірки, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок проведення документальних позапланових виїзних перевірок регламентовано ст. 78 Податкового кодексу України.

Згідно із пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою здійснення документальної перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує, перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати, а також печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом 15 днів з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Пунктом 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Проведення перевірки можливе лише у випадку, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу. Натомість, матеріалами справи підтверджено, що позивач надав відповідь на запит (а.с.19), цей факт відповідачем не заперечується та не спростовується, як і обставина отримання із відповіддю на запит підтверджуючих документів (Додатки №1-7).

Суд встановив, що після отримання відповіді на запит, датованої 10.05.19р. (вх. №ГУДФС від 17.05.2019р.), 17.09.2019р. посадовою особою контролюючого органу складено доповідну записку (а.с.36), в якій без будь-якого відображення та аналізу отриманої від позивача інформації та обгрунтування неприйняття до уваги документів (копії цивільно-правових договорів з 5 особами та трудового договору з ОСОБА_10 ) стверджується про неподання пояснень ФОП ОСОБА_1 та підтверджуючих документів щодо неоформлення трудових відносин з найманими особами (водії ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ).

Відповідно до ст.78 ПК України (п.п.78.1.1. п.78.1 ст.78) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Оскільки наказ про проведення позапланової перевірки від 16.10.2019р. був виданий на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України та доповідної записки від 17.09.2019р., суд вважає, що позапланова перевірка була призначена з порушенням вимог ст.78 ПК України, оскільки платник податку надав пояснення та підтверджуючі документи, які без будь-якого обґрунтування не були враховані контролюючим органом.

Таким чином, проведення позапланової перевірки як такої здійснено без належного на те обґрунтування та з порушенням встановленого ПК України порядку, що виключає можливість вважати прийняті на підставі її висновків рішення правомірними.

Що стосується суті встановлених порушень, суд зазначає наступне.

Згідно ст.162 ПК України 162.1. Платниками податку (на доходи фізичних осіб) є:

фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні;

податковий агент.

Статтею 163 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування резидента є:

загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно п.167.1 ст.167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Статтею 177 ПК України визначено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Спір за фактом встановленого порушення полягає у наступній суперечності - позивач стверджує, що з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 він не перебував у трудових відносинах. Вказані особи надавали позивачу послуги за цивільно-правовим договором.

Відповідач із вказаним не погоджується та вважає, що позивач не оформив вказаних осіб належним чином згідно КЗпП України як найманих працівників.

Суд у даному випадку приймає доводи позивача з огляду на таке.

До матеріалів справи надано копії Договорів про надання послуг, а саме:

Договір №1 про надання послуг від 02.01.2018 року, укладений з ОСОБА_6 (а.с.70);

Договір №2 про надання послуг від 02.01.2018 року, укладений з ОСОБА_8 (а.с.71);

Договір №3 про надання послуг від 01.04.2018 року, укладений з ОСОБА_5 (а.с.72);

Договір №4 про надання послуг від 01.08.2018 року, укладений з ОСОБА_7 (а.с.73);

Договір №5 про надання послуг від 01.08.2018 року, укладений з ОСОБА_9 (а.с.74).

Ці ж документи надавались відповідачу на запит від 19.04.2019р.

Згідно розділу 1 вказаних договорів виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги, а Замовник зобов`язується оплатити надані послуги (перевезення вантажу та документальне оформлення вантажу).

За результатом наданих послуг складено відповідні Акти здачі-приймання послуг (а.с.75-79) із посиланнями на відповідні договори, а також проведено оплату (а.с.80-83, 85).

При цьому, в актах здачі-приймання послуг чітко визначено послуги, надані на користь позивача відповідно до предмету цивільно-правових договорів.

У Постанові від 08.05.2018 (справа №127/21595/16-ц) Верховний Суд роз`яснив наступне: основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності; за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Таким чином, суд вважає, що у даному випадку зміст наданих послуг, а також складена на їх опосередкування первинна документація свідчить про цивільно-правовий характер наданих послуг. При цьому, суд не приймає доводи відповідача щодо трудового характеру відносин, адже в актах здачі-приймання послуг чітко визначено послуги, надані позивачу, а дійсність укладених договорів презюмується в силу ст.204 ЦК України.

Отже, висновки податкового органу, сформовані за наслідком проведення позапланової перевірки, не відповідають фактичним обставинам та безпідставно покладають на позивача грошові зобов`язання у вигляді сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та ЄСВ. Оскільки цивільно-правові відносини в контексті наданих послуг не зобов`язують позивача ані вести облік вказаних осіб, ані повідомляти податковий орган про них, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення, поза вже встановленого процесуального порушення порядку їх прийняття, не відповідають і нормам матеріального права, у зв`язку із чим підлягають визнанню протиправним та скасуванню.

Оскаржувані рішення контролюючого органу випливають із хибного висновку про трудовий характер правовідносин позивача із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , безпідставного висновку про обов`язок позивача оформити цих осіб як найманих працівників, а також відобразити у звітах за 2018р. сум доходу найманих працівників (заробітна плата).

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.12.2019 року; податкове повідомлення-рішення № від 10.12.2019 року; податкове повідомлення-рішення № від 10.12.2019 року; рішення № від 10.12.2019 року та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 10.12.2019 року зі сплати єдиного внеску у сумі 12285,90грн.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено в суді правомірність оскаржуваних рішень, а доводи відзиву на позов суд відхиляє, оскільки вони спрямовані на обґрунтування удаваності договорів позивача з перевізниками, тобто фактично оспорювання договорів, що виходить за межі компетенції контролюючого органу та повноважень адміністративного суду.

У п. 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» визначено, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасовувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами для призначення податкових штрафів (санкцій), має саме податкове управління.

На підставі викладеного позов ФОП ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. (а.с.15).

Суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суми сплаченого судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (; вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.12.2019 року Головного управління ДПС в Одеській області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.12.2019 року Головного управління ДПС в Одеській області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.12.2019 року Головного управління ДПС в Одеській області.

Визнати протиправним та скасувати рішення № від 10.12.2019 року Головного управління ДПС в Одеській області.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 10.12.2019 року, винесену Головним управлінням ДПС в Одеській області.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду складено та підписано 27.10.2020р. у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді з 15.10.2020р. по 26.10.2020р.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складений 27.10.2020р. у зв`язку із перебуванням судді у тимчасовій непрацездатності з 15.10.2020р. по 26.10.2020р.

Суддя М.М. Аракелян