Справа № 320/7166/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року № 320/7166/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного виконавця Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Садікової Анни Олександрівни про визнання протиправним та скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного виконавця Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Садікової Анни Олександрівни з вимогою визнати протиправними та скасувати постанови Державного виконавця Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Садікової Анни Олександрівни про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2020 та про арешт коштів боржника від 28.04.2020, винесенні у виконавчому провадженні щодо примусового виконання постанови 1642437 від 19.10.2019, виданої Управлінням національної поліції у м. Києві, виконавче провадження №61834672.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 позовну заяву залишено без руху.

До суду 22.09.2020 надійшла від позивача заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою Управління патрульної поліції у м. Києві серії ЕАК №1642437 від 19.10.2019 на нього накладено штраф у сумі 510,00 грн., суму якого збільшено до 1020,00 грн. у зв`язку із самостійною несплатою вказаного штрафу протягом 15 днів.

Управління патрульної поліції у м. Києві звернулось до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою про примусове стягнення з позивача штрафу в розмірі 1020,00 грн., до якої додано постанову серії ЕАК №1642437 від 19.10.2019. Державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Садіковою А.О. за результатом розгляду вищезазначених матеріалів прийнято 15.04.2020 постанову про відкриття виконавчого провадження №61834672 з примусового виконання постанови Управління патрульної поліції у м. Києві серії ЕАК №1642437 від 19.10.2019 про стягнення з позивача штрафу в розмірі 1020,00 грн. на користь держави. Так само, у виконавчому провадженні №61834672 державним виконавцем Садіковою А.О. винесено постанову про арешт коштів боржника від 28.04.2020, тим самим були накладені арешти на рахунки позивача у банках.

Позивач вказав, що законом встановлений строк в три місяці для примусового виконання постанов органів патрульної поліції за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Однак з постанови Управління патрульної поліції у м. Києві серії ЕАК №1642437 від 19.10.2019 вбачається, що винесена вона була 19.10.2019, на ній стоїть відмітка про дату набрання чинності - 31.10.2019. Позивач вважав, що орган патрульної поліції мав право пред`явити виконавчий документ до виконання у строк до 31.01.2020.

Позивач вказав, що на заяві Управління патрульної поліції в Київській області, з якою разом надіслано виконавчий документ до виконання в державну виконавчу службу, стоїть штамп про проведену реєстрацію даної вхідної кореспонденції Вишгородським районним відділом ДВС ЦМЦ МЮУ (м.Київ) за №11961/02-37/4 від 15.047.2020. Стверджує, що пред`явлення виконавчого документа вже після спливу встановленого законом строку. Позивач зазначив, що згідно до п.2 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У порушення обов`язку про повернення стягувачу виконавчого документу, держаним виконавцем Садіковою А.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2020 ВП№61834672.

Позивач стверджував, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2020 винесена на підставі виконавчого документа, який надійшов до виконавчої служби з пропущенням строку його пред`явлення до виконання, тому вона є противоправною та підлягає скасуванню. Також, вважає, що постанова про арешт коштів боржника від 28.04.2020, яка винесена у зазначеному виконавчому провадженні, є протиправною, оскільки винесена у зв`язку з протиправним відкриттям виконавчого провадження ВП№61834672, тому також підлягає скасуванню.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, до суду жодних інших заяв чи доказів не подавав.

Позивач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, явку свого уповноваженого представника у не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Протокольною ухвалою від 07.10.2020 на підставі ч.3 ст.268 КАС України, ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи проводити у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням патрульної поліції у м. Києві винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1642437 від 19.10.2019, складеної відносно ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

В подальшому, Управління патрульної поліції у м. Києві надіслало до Вишгородським районним відділом ДВС ЦМЦ МЮУ (м.Київ) вказану постанову у справі про адміністративне правопорушення для примусового виконання у порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначивши дату набрання чинності постанови - 31.10.2019, а строк пред`явлення до виконання - 3 місяці.

Державний виконавець 15.04.2020 на підставі зазначеної заяви та постанови, відкрила виконавче провадження, а 28.04.2020, винесла постанову про арешт коштів боржника.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2020 року позивач звернувся до Вишгородського районного відділу ДВС ЦМЦ МЮУ (м. Київ) із письмовою заявою про невідкладне направлення на адресу його фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ) належним чином завірених копій виконавчого документа, а також копій постанов державного виконавця.

01.08.2020 позивачем отримано лист від державного виконавця від 12.06.2020 з додатками - копіями постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника.

Позивач не погоджуючись із винесеними постановами Державного виконавця Вишгородського районного відділу ДВС ЦМЦ МЮУ (м. Київ) Садікової А.О. та вважаючи їх протиправним звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно ч.3 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 2 ст.12 вказаного Закону визначено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з постанови Управління патрульної поліції у м. Києві серії ЕАК №1642437 від 19.10.2019, на ній стоїть відмітка про дату набрання чинності - 31.10.2019.

Таким чином, суд бере до уваги доводи позивача, що відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", орган патрульної поліції мав право пред`явити виконавчий документ до виконання у строк до 31.01.2020, тобто протягом трьох місяців з дня набрання ним чинності.

Проте відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №61834672 вона винесена 15.04.2020. Таким чином, вказані обставини підтверджують пред`явлення виконавчого документа вже після спливу встановленого законом строку.

При цьому відповідач не надав суду доказів того, що виконавчий документ (постанова серії ЕАК №1642437 від 19.10.2019) був пред`явлений до виконання в межах строку, встановленого ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, у порушення обов`язку щодо повернення стягувачу виконавчого документа, державним виконавцем Садіковою А.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2020.

Таким чином, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №61834672 від 15.04.2020 винесена на підставі виконавчого документа, який надійшов до Вишгородського районного відділу ДВС ЦМЦ МЮУ (м.Київ) з пропущенням строку його пред`явлення до виконання, тому вона є противоправною та підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови Державного виконавця Вишгородського районного відділу ДВС ЦМЦ МЮУ (м.Київ) Садікової А.О. арешт коштів боржника від 28.04.2020, винесенні у виконавчому провадженні щодо примусового виконання постанови 1642437 від 19.10.2019, виданої Управлінням національної поліції у м. Києві, виконавче провадження №61834672, то суд дійшов висновку про її задоволення. Тому що, дана постанова прийнята у зв`язку із винесенням постанови Державним виконавцем Вишгородського районного відділу ДВС ЦМЦ МЮУ (м.Київ) Садіковою А.О. про відкриттям виконавчого провадження №61834672 від 15.04.2020, яку суд визнав протиправною та скасував.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність, рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідач не довів суду правомірність оскаржуваного рішення та навіть не подав відзиву на позов, в той час як позивач довів суду протиправність рішення державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про арешт коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 18.09.2020 №Е6ЕК-Т430-3356-19К0.

Відтак, враховуючи задоволення позову у повному обсязі на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 132, 134, ч.1 ст.139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст.241-246, 268, 269, 287, п.3 розділу VI, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Державного виконавця Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Садікової Анни Олександрівни про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2020 у виконавчому провадженні №61834672.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Державного виконавця Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Садікової Анни Олександрівни та про арешт коштів боржника від 28.04.2020 у виконавчому провадженні №61834672.

4. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.