Справа № 487/3495/20
Суддя: Сухаревич З. М.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/3495/20
Провадження № 2-а/487/108/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Дорош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Миколаївській області (місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1б), в якому просить: визнати постанову ЕАМ №2645767 протиправною та скасувати, а справу закрити.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на відсутність складу адміністративного правопорушення: перед початком руху вона перевірила належність роботи освітлення ближнього світла фар, під час руху не можливо встановити, коли лампочки можуть вийти з ладу; після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського вона увімкнула і вимкнула фари і вони запрацювали. Розгляд справи як такий не відбувся, тому залишилась нез`ясованим відсутність складу адміністративного правопорушення. Після звинувачень на адресу позивача невідома особа у поліцейській формі віддав розпорядження своєму напарнику заповнювати постанову, яку потім запропонував підписати та отримати копію. Відповідач повинен був розглянути справу у п`ятнадцятиденний строку з дотриманням усіх прав на правову допомогу. Враховуючи порушення права позивача на професійну правничу допомогу за наявності відповідного клопотання, розгляд справи було здійснено не у спосіб, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення, а тому винесена постанова є не чинною та має бути скасована. У зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду.

24 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17 вересня 2020 року за заявою позивача вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу постанови ЕАМ № 2645757.

18 вересня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що поліцейський врахував всі необхідні обставини при розгляді справи та виніс постанову відповідно до чинного законодавства, що підтверджується відеозаписом. Також зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Дослідивши матеріали та надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 06.06.2020 поліцейським УПП в Миколаївській області Кравченко А.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ №2645757, якою ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом CHERY EASTAR н.з. НОМЕР_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Згідно даної постанови правопорушення полягає в тому, що 06.06.2020 41:44:00 м. Миколаїв,вул. Генерала Карпенка 52А водій керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, права зачитано на ве246, зафіксовано на майдашкам 1s, чим порушив п. 19.1.а ПДР Порушення водіями ТЗ викор.освітл.приладів в темну пору, в умов. недостат. видимості, в тунелях.

Відповідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, позивач посилається на відеозапис. Проте, на вказаному відеозаписі взагалі не зафіксовано факт правопорушення, а на місці зупинки транспортного засобу фари працювали.

Більш того, поліцейським не враховані посилання ОСОБА_1 на те, що можливо відійшов контакт електропроводки під час руху.

Доказів умисного чи необережного порушення правил дорожнього руху України не встановлено.

Відтак, суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються.

Також, винесенні постанови не враховані положення ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися саме на користь цієї особи.

Таким чином, на час розгляду поліцейським УПП в Миколаївській області справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 були відсутні належні докази, які б підтверджували наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже доводи позивача щодо виникнення несправності під час руху, жодним доказом не спростовані.

Разом з тим, доводи позивача про ненадання їй часу скористатися правовою допомогою спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, що позивач не заявляла відповідного клопотання.

Суд звертає увагу, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, матеріали вказаної адміністративної справи не містять належних доказів правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Доводи представника відповідача щодо пропуск позивачем строку звернення до суду із вказаним позовом, суд не приймає, оскільки п. 3 Розділу VI Прикінцеві Положення КАС України ( в редакції станом на день подання позову), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки звернення до адміністративного суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Враховуючи викладене, відповідачем всупереч вимогам ст. 77 КАС України не доведено правомірність власних дій під час винесення оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання її незаконною та скасування.

Одночасно, вимога позивача щодо закриття провадження у справі не може бути задоволена, виходячи з наступного.

Виключний перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення міститься в ст. 213 КУпАП, до яких відносяться як суди, так і органи Національної поліції. Проте, розмежування підвідомчості спорів між даними органами зазначене у ст. 221-222 КУпАП.

Згідно приписами ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених статті 125 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи в розумінні глави 22 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП, органи Національної поліції виносять постанову (ч. 1 ст. 283 КпАП). Відповідно до частини 1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП належить органам Національної поліції та належить до дискреційних повноважень останніх.

Тому, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах, про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у ст. 222 КпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених ст. 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.

Саме таку правову позицію висловив Верховний суд у постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 201/243/17.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зазначеній частині.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.2, 5-15, 73-77, 90, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАМ №2645767 від 06.06.2020, складену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУПАП визнати незаконною та скасувати.

В частині позовних вимог про закриття провадження у справі відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, місцезнаходження: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Повне рішення суду складено 28 вересня 2020 року.

Суддя: З.М. Сухаревич