Справа № 300/1803/20
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2020 р. справа № 300/1803/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 1 564 795, 38 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2020 Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 1 564 795, 38 гривень.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» за №211 від 11.03.2020, та подальшими змінами до неї, суд продовжив процесуальні строки в даній адміністративній справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення податкового обов`язку, встановленого підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, статтями 33 Податкового кодексу України, не сплатив податкові зобов`язання з сплати: податку на додану вартість за основним платежем, штрафними (фінансовими) санкціями та пені в загальному розмірі 1 193 553, 34 гривень; штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО в загальному розмірі 371 242, 04 гривень, внаслідок чого утворено податковий борг в розмірі 1 564 795, 38 гривень, який ним не погашено.

31.07.2020 відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження в даній справі. Правом подання відзиву, в тому числі в межах строків визначених пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції закону від 18.06.2020, проти позову не скористався.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.

02.06.1994 ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку в Галицькій ДПІ Калуського управління Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, є платником податків і збрів.

Відповідачем допущено утворення податкового боргу в розмірі 1 564 795, 38 гривень, що виник в результаті несплати податкових зобов`язань: з податку на додану вартість - за основним платежем в розмірі 27 007 гривень, штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1 164 541, 57 гривень, пені в розмірі 2 004, 77 гривень; з несплати штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО в загальному розмірі 371 242, 04 гривень.

Суми невиконаних грошових зобов`язань з податку на додану вартість: за основним платежем визначені відповідачем самостійно податковими деклараціями з податку на додану вартість, поданими: 17.03.2020 на суму 10 075 гривень, 17.04.2020 на суму 7 968 гривень, 19.05.2020 на суму 8 964 гривень; штрафні (фінансові) санкції визначені позивачем податковим повідомленням рішенням № від 20.02.2020 на суму 1 164 485, 60 гривень, прийнятого на підставі акта про результати документальної планової виїзної перевірки за №66/09-19-33-05/ НОМЕР_1 від 28.01.2020, податковим повідомленням рішенням за № від 04.03.2020 на суму 55, 97 гривень, прийнятого на підставі акта перевірки №823/09-19-33-02-11/ НОМЕР_1 від 04.03.2020.

Також, контролюючим органом нараховано пеню в розмірі 2 004, 77 гривень на суму грошових зобов`язань з податку на додану вартість.

Суми невиконаних грошових зобов`язань з сплати штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО визначені позивачем податковими повідомленнями-рішеннями: № від 20.02.2020 на суму 1 гривня, прийнятого на підставі акта документальної виїзної планової перевірки за №66/09-19-33- 05/ від 28.01.2020; № від 28.01.2020 на суму 79 113 гривень, на підставі акта перевірки №346/09/21 /РРО/ від 06.12.2020; № від 28.01.2020 на суму 85 гривень, № від 28.01.2020 на суму 108 155, 44 гривень, прийнятих на підставі акта перевірки №345/09/21/РРО/ від 06.12.2019року; № від 28.01.2020 на суму 85 гривень, № від 28.01.2020 на суму 51 384, 80 гривень, прийнятих на підставі акта перевірки №343/09/21/РРО/ від 06.12.2019; № від 28.01.2020 на суму 132 332, 80 гривень - на підставі акта перевірки №344/09/21/РРО/ від 06.12.2019; № від 28.01.2020 на суму 85 гривень, прийнятого на підставі акта перевірки №346/09/21/РРО/ від 06.12.2019.

Вказані штрафні санкції застосовані позивачем за: проведення відповідачем розрахункових операцій через РРО, без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості; порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації; роздрібну торгівлю алкогольними напоями вітчизняного виробництва за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої; не забезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з статтею 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з підпунктом 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належать податок на додану вартість.

Стаття 16 Податкового кодексу України визначає обов`язки платника податків.

Положеннями статті 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов`язку, згідно положень якої податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1).

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 180.1 статті 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до підпункту 56.17.1 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

Підпунктом 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Таким чином, грошові зобов`язання відповідача із вказаних вище платежів відповідно до підпункту 54.1 статті 54, підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України, є узгодженими.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 даного Кодексу у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суд встановив, що позивач на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надсилав відповідачу податкову вимоги за № 1947-51 від 18.02.2020, яку відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення даного боргу, не сплатив.

Відповідно підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з пунктом 129.4 цієї статті даного Кодексу на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Як встановив суд, позивач на суму невиконаних відповідачем грошових зобов`язань з податку на додану вартість нарахована пеня в розмірі 2 004, 77 гривень.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, 27 007 гривень податку на додану вартість, 1 164 541, 57 гривень штрафних (фінансових) санкцій, 2 004, 77 гривень пені, 371 242, 04 гривень штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО, утворюють податковий борг в розмірі 1 564 795, 38 гривень, який відповідачем не сплачено.

Відповідно до пункту 113.1 статті 113 Податкового кодексу України суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Згідно з пунктом 131.3 статті 131 Податкового кодексу України суми пені зараховуються до бюджетів або державних цільових фондів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню з рахунків у банках, що обслуговують відповідача та за рахунок готівки, що йому належить.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Позивач при зверненні з даним адміністративним позовом до суду сплатив судовий збір в розмірі 21 020 гривень. Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Понесених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз позивачем не заявлено, як наслідок, у справі відсутні судові витрати, що підлягають розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в дохід державного бюджету податковий борг в розмірі 1 564 795 (один мільйон п`ятсот шістдесят чотири тисячі сімсот дев`яносто п`ять) гривень 38 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.