Справа № 460/2153/19
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
28 жовтня 2020 року ЛьвівСправа № 460/2153/19 пров. № А/857/3089/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Курильця А.Р.,
суддів: Заверухи О.Б., Мікули О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" Грабовського Віталія Анатолійовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-
суддя в 1-й інстанції Зозуля Д.П.,
час ухвалення рішення 19.11.2019 року,
місце ухвалення рішення м.Рівне,
дата складання повного тексту рішення 19.11.2019 року,
в с т а н о в и в:
ТзОВ "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року позов задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року без змін.

24.07.2020 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" Грабовського Віталія Анатолійовича про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу за їхньої відсутності, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність винесення додаткового судового рішення.

За змістом ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

За правилами ст. 252 КАС України суд може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткове рішення лише у випадках, передбачених ч.1 ст. 252 КАС України. Додаткове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Таке рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч. 5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч. 9 ст. 139 КАС України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, потребують дослідження на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вищевказаного закону).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" надані суду:

1. Договір про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 14.05.2019 року, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" (Клієнт) та Адвокатське бюро "Віталія Грабовського" (Бюро) домовилися про наступне: клієнт доручає, а Бюро приймає на себе зобов`язання надавати адвокатські послуги (правничу допомогу) в обсязі і на умовах, визначених даним договором та предметними завданнями, кожне з яких являється невід`ємною частиною даного Договору з моменту його підписання сторонами (пункт 1.1 договору). Сторони вправі укласти предметне завдання (Додаток до Договору, який стає його невід`ємною частиною), в якому визначити найменування послуг, їх обсяг, вартість та порядок їх оплати (пункт 1.3 договору). Адвокатські послуги (правнича допомога) за цим договором вважається наданою з моменту підписання уповноваженими представниками сторін Акту здачі-приймання наданих послуг (пункт 2.2 Договору). Винагорода Бюро згідно з цим договором розраховується відповідно до погодинних ставок Бюро, якщо інше не було погоджено сторонами в предметному завданні (пункт 4.2 Договору). Погодинні ставки Бюро визначаються у предметному завданні, яке є невід`ємною частиною цього договору (пункт 4.3 Договору);

2. Предметне завдання від 09.07.2020 № 09-07-2020 до Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 14.05.2019 року, відповідно до якого Бюро зобов`язується надати Клієнту адвокатські послуги (правничу допомогу) з підготовки, подачі до Восьмого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Адвокатські послуги (правнича допомога) за даним предметним завданням включають:

підготовку та подання до Восьмого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу;

здійснення представництва інтересів Клієнта в судових засіданнях під час розгляду Восьмим апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги у справі, визначеній у пункті 1.1 цього предметного завдання;

у разі необхідності надання Клієнту усних консультацій та вчинення інших необхідних дій для виконання умов цього договору.

Згідно з пунктами 1.4 та 2 цього предметного завдання, винагорода Бюро згідно з цим договором розраховується відповідно до погодинних ставок, зокрема: Керуючий (Адвокат) 1500,00 грн, а надання адвокатських послуг (правничої допомоги) за даним предметним завданням від імені Бюро здійснюватиме Керуючий адвокат Грабовський Віталій Анатолійович.

3. Акт здачі-приймання наданих послуг до Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 14.05.2019 року, складений 20.07.2020 року, відповідно до якого Бюро виконані та належним чином оформлені, а Клієнтом прийняті юридичні роботи та послуги, обумовлені п. 1.1, 1.2., 1.2.1 .-1.2.3. предметного завдання № 09-07-2020 до Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 14.05.2019 року, а саме:

захист інтересів Клієнта під час підготовки, подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Вартість вищевказаних адвокатських робіт становить 9000,00 грн. за 6 годин витраченого часу.

4. Рахунок за надані послуги від Адвокатського бюро "Віталія Грабовського" від 20.07.2020 року на суму 9000,00 грн.

5. Платіжне доручення № 523 від 20.07.2020 року про сплату позивачем вартості правничої допомоги адвоката у розмірі 9000,00 грн.

Таким чином, суду надані належні докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката згідно з укладеним Договором про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 14.05.2019 року та відповідно до предметного завдання від 09.07.2020 № 09-07-2020.

Проте, апеляційний суд звертає увагу на те, що витрати позивача на професійну правничу допомогу не співмірні із складністю справи, затраченим ним часом на надання таких послуг, а тому не підлягають відшкодуванню у повному обсязі, оскільки вартість відзиву на апеляційну скаргу в сумі 9000 грн є необгрунтовано завищеною та неспівмірною зі складністю справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню підлягають витрати на правничу допомогу в сумі 4500 грн.

Вказане буде відповідати нормам КАС України, принципам справедливості та співмірності.

Виходячи з викладеного, колегія суддів, вважає, за можливе усунути неповноту судового рішення, оскільки строк на виконання судового рішення не закінчений, а прийняття додаткової постанови не вплине на правильність прийнятого рішення.

Керуючись ст.132,139,252,321,325,328 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" Грабовського Віталія Анатолійовича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" (33003, м. Рівне, вул. М. Струтинської, 13-Б, ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. Б. Заверуха
О. І. Мікула

Повне судове рішення виготовлено 28 жовтня 2020 року.