Справа № 560/3971/20
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3971/20
УХВАЛА

іменем України

27 жовтня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про визнання недійсними, протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Хмельницької міської ради, в якому просить:

- визнати недійсним та протиправним рішення 41-ої сесії Хмельницької міської ради від 29.04.2020 №16 в частині надання земель під сквер та формування на цих землях земельної ділянки з кадастровим номером :35:001:2384;

- визнати протиправним та скасувати рішення 42-ої сесії Хмельницької міської ради від 17.06.2020 №46 в частині відмови у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва з метою передачі у власність;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 01.09.2017 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою та прийняти рішення на користь позивачки.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачка зазначила, що Хмельницька міська рада в четвертий раз розглянула її заяву від 01.09.2017 та протиправно відмовила у наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером :35:001:1546, оскільки на цих землях вже знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :35:001:2384, яка рішенням Хмельницької міської ради від 29.04.2020 №16 передана в користування комунальному підприємству по зеленому будівництву і благоустрою виконавчого комітету Хмельницької міської ради. Крім цього, рішення від 29.04.2020 №16 позивачка також вважає протиправним, оскільки передача земельної ділянки комунальному підприємству здійснена з порушенням норм Земельного кодексу України.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що постійним користувачем бажаної позивачкою земельної ділянки є комунальне підприємство по зеленому будівництву і благоустрою виконавчого комітету Хмельницької міської ради. Під час розгляду заяви позивачки право постійного користування комунального підприємства не припинене. Вважає, що відмова у наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою оформлена відповідно до норм чинного законодавства. Також вважає, що земельна ділянка з кадастровим номером :35:001:2384 правомірно сформована та передана в постійне користування комунальному підприємству по зеленому будівництву і благоустрою виконавчого комітету Хмельницької міської ради.

Вирішуючи вказаний спір, суд враховує таке.

Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За змістом частин 6, 7, 10 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, наведеними нормами встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та визначені органи, уповноважені розглядати ці питання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикційної належності спору, предметом якого є оскарження рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання або відмову в наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Так, у постановах від 21.03.2018 року (справа №536/233/16-ц), від 24.04.2018 (справа №401/2400/16-ц), від 30.05.2018 (справа №826/5737/16), від 19.06.2018 (справа №922/864/17) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що отримання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування, а відмова особі в наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проєкту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність у неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

Проєкт відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.

Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речове право на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Відповідно до матеріалів справи рішенням від 29.04.2020 №16 Хмельницька міська рада надала в користування комунальному підприємству по зеленому будівництву і благоустрою виконавчого комітету Хмельницької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :35:001:2384, на території якої розташована бажана позивачкою земельна ділянка.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :35:001:2384 перебуває в постійному користуванні комунального підприємства по зеленому будівництву і благоустрою виконавчого комітету Хмельницької міської ради.

Тобто, Хмельницька міська рада реалізувала свої владно-розпорядчі функції щодо комунального підприємства по зеленому будівництву і благоустрою виконавчого комітету Хмельницької міської ради.

Разом з тим, позивачка оскаржує рішення від 29.04.2020 №16 в частині надання в користування комунальному підприємству земельної ділянки з кадастровим номером :35:001:2384 та рішення від 17.06.2020 №46 щодо відмови їй у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва.

Мотивом цих вимог є бажання позивачки отримати в кінцевому підсумку у власність земельну ділянку щодо якої прийняте рішення міською радою відносно третьої особи, тобто, фактично у цих правовідносинах має місце спір між позивачем і комунальним підприємством по зеленому будівництву і благоустрою виконавчого комітету Хмельницької міської ради стосовно права власності на земельну ділянку.

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, не можна вважати публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, хоч у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного та адміністративного права.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №826/240/16, від 21.08.2019 у справі №305/216/18 та від 09.10.2019 у справі №605/567/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що цей спір не є публічно-правовим те не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Тому провадження у справі необхідно закрити.

Суд роз`яснює позивачці, що вказаний спір підлягає вирішенню місцевим загальним судом відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі №560/3971/20 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про визнання недійсними, протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О.Л. Польовий