Справа № 240/2976/20
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2976/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

22 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Совгири Д. І. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

представника позивача - Лося С.М.,

представника позивача - Нечипоренка В.М.,

представника відповідача - Гончаренка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тертиця" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тертиця" до Управління Укртрансбезпеки України у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Тертиця" звернулося до суду з адміністративним позовом, та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області № 176371 від 25.02.2020 про накладення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000 грн.

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області № 176622 від 07.04.2020 про накладення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що накладення штрафу у розмірі 34000 грн. є протиправним, оскільки ТОВ "Тертиця" не є перевізником. Власником зупиненого автомобіля є ОСОБА_1 , право користування автомобілем згідно довіреності також належить ОСОБА_2 . Крім того, повна маса вантажу помилково вказується та не може становити 48,57 т., а у межах 41-42 т. Щодо застосування штрафу у розмірі 1700 грн. вказує, що підставою для винесення зазначеної постанови став акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21.01.2020, де виявлено порушення перевізником ТОВ "Тертиця" під час керування автомобілем габаритно-вагових норм. Зазначив, що підприємство взагалі не повідомлялося про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Таким чином, відповідачем прийнято спірні постанови з порушенням вимог чинного законодавства.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.01.2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області на а/д М 06 Київ - Чоп км 87, під час проведення рейдової перевірки на підставі направлення на перевірку № 010708 від 20.01.2020, проведено габаритно - ваговий контроль транспортного засобу VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб належить ОСОБА_1 , згідно ТТН № 492538 автомобільний перевізник ТОВ "Тертиця".

Під час перевірки даного транспортного засобу виявлено факт внутрішніх вантажних перевезень з порушенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу ТТН-ліс серія ЖТЕ № 492 538 від 21.01.2020 з перевищенням встановлених п.22.5 ПДР габартино-вагових норм.

За результатами габаритно - вагового контролю складено акт № 203229 від 21.01.2020 про проведення перевірки, акт № 203339 від 21.01.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю № 203229 від 21.01.2020 та проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 203229 від 21.01.2020, відповідно до якого нарахована плата за проїзд у розмірі 78,84 евро.

Заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області прийнято постанову № 176371 від 25.02.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою за порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за яке передбачена абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" на ТОВ "Тертиця" накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000 грн.

04.03.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області на а/д М-06 Київ-Чоп км.86, під час проведення рейдової перевірки на підставі направлення на перевірку № 010738 від 02.03.2020, проведено перевірку транспортного засобу VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

Під час перевірки даного транспортного засобу виявлено факт надання послуг з внутрішніх вантажних перевезень, згідно ТТН ЖТЕ № 730748 від 04.03.2020 вантаж ліс, з пошкодженим склом, чим порушено ст.34 Закону України "Про автомобільний транспорт", а також порушення, відповідальність за яке передбачено абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме без щоденних реєстраційних листів тахокарт режиму праці та відпочинку водія або іншого документі водія, який підтверджує діяльність водія у відповідний період часу.

У зв`язку з виявленням значених порушень складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 203798 від 04.03.2020.

Начальником Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області прийнято постанову № 176622 від 07.04.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою за порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" на ТОВ "Тертиця" накладено адміністративно - господарський штраф у розмірі 1700 грн.

Вважаючи протиправними спірні постанови, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем, як суб"єктом владних повноважень, доведено факт порушення позивачем вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" та наявність підстав для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000 грн. та 1700 грн., тому такі є правомірними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (надалі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до пункту 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 (надалі - Порядок № 879) плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879.

Згідно підпункту 9 пункту 2 Порядку № 879 пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 879 режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з відповідним підрозділом МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.

Пунктом 12 Порядку № 879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За приписами пункту 13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

У відповідності до пункту 18 Порядку № 879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Відповідно до пункту 31.1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У відповідності з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Щодо визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області № 176371 від 25.02.2020 про накладення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно п.28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пунктом 3 ч.1 Порядку № 879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно п.22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Габаритно-ваговий контроль, це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (п.3 ч.1 Порядку № 879).

Із матеріалів справи слідує, що в ході перевірки транспортного засобу марки VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_1 із причіпом SCHWAAZMLLER SPA-3E НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 , здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, за результатами якого встановлено перевищення встановлених п.22.5 ПДР вагових норм 27,23% фактична вага на одиночну вісь 13,995 т. Повна маса транспортного засобу - 48,57 т. при нормативно допустимій - 40 т.

Тобто, перевіркою було встановлено перевищення вагових норм фактичне навантаження на одиничну вісь - транспортного засобу марки VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_1 - 13,995 т. із причіпом SCHWAAZMLLER SPA-3E НОМЕР_4 , у той час, як нормативно допустимий показник навантаження на вісь 11,0 т.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта стосовно того, що ТОВ "Тертиця" не є перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт". Крім того, результати зважування транспортного засобу хибні та не відповідають дійсності.

Так, приписами статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, законодавство зобов`язує автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону № 2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, абз.16 ч.1 ст.60 цього Закону передбачена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За визначеннями, наведеними у ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст.33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Колегія суддів зазначає, що відповідальності за порушення вимог законодавства сфері

автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, а не власники транспортних засобів за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього, у відповідності до ст.1 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, вирішальним при розгляді даної справи є встановлення факту чи ТОВ "Тертиця" є автомобільним перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт".

З матеріалів справи слідує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 .

В той же час, згідно ТТН № 492538 від 21.01.2020 при перевезенні деревини (сосна) автомобілем VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_1 автомобільний перевізник ТОВ "Тертиця", водій Пивоваренко. Пункт навантаження Кропивнянське л-во, пункт розвантаження - Іванків, вантажоодержувач - ТОВ "Біогазенерго".

Крім того, до матеріалів справи позивачем надано договір про надання транспортних послуг №19128/19-02 від 19.12.2019, укладений між ТОВ "Біогазенерго" (Замовник) та ТОВ "Тертиця" (Виконавець), за умовами якого виконавець зобов"язується своїми силами і засобами у встановлені строки надати транспортні засоби під завантаження, прийняти, перевезти ввірений йому замовником вантаж до пункту призначення.

Відповідно до ст.ст.908, 909 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Крім того, ст. 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у даному випадку, саме ТОВ "Тертиця" виступав автомобільним перевізником при здійсненні перевезення вантажу транспортним засобом VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Доводи апелянта про те, що оскільки ТОВ "Тертиця" не є власником, а відтак, і перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт" є безпідставними та спростовані дослідженими судом доказами.

Результати вимірювання вагових параметрів автомобіля підтверджуються талоном зважування № 1460 від 21.01.2020, у якому зазначено реєстраційний номер транспортного засобу, серійний номер вагів, якими проводилося зважування, тому доводи апелянта про відсутність такого доказу є безпідставні.

Щодо посилання апелянта на те, що відповідно до ТТН та довідки ТОВ "Біогазенерго" вага транспортного засобу з вантажем склала 43850 кг, колегія суддів зазначає, що розрахунок плати за проїзд визначається за наслідком габаритно-вагового контролю, у тому числі шляхом визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті, а тому відомості з наведеної ТТН та довідки не можуть спростовувати встановлені під час такого контролю показники.

Позивачем не наведено жодних підстав вважати, що наявні у матеріалах справи сертифікат відповідності приладу для зважування дорожніх транспортних засобів №UA.TR.002.CB.0300-17 від 17.11.2017, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35-02/5326, не належить до автомобільних ваг, що використовувалися відповідачем під час здійснення габаритно-вагового контролю. Таке посилання є лише необґрунтованим припущенням. (а.с.49-50)

Крім того, на час проведення перевірки транспортного засобу - 21.01.2020, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35-02/5326 було чинне.

Посилання апелянта на те, що у акті про перевищення транспортним засобом вагових параметрів не визначено відстань, яку проїхав автомобіль колегія суддів до уваги не приймає, з огляду на те, що у дослідженому судом акті № 203229 від 21.01.2020 у п.7 зазначено маршрут руху із зазначенням пройденої відстані.

Відповідно до положень ч.4 ст.48 Закону № 2344-ІІІ, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Водночас, документи, які передбачені ч. 4 ст. 48 Закону № 2344 (дозвіл або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів) у водіїв автомобілів, під час проведення рейдової перевірки, були відсутні, що позивачем також не заперечується.

Відсутність вказаних документів, в силу приписів абз.14, 16 ч.1 ст.60 Закону № 2344 є достатньою правовою підставою для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірну постанову № 176371 від 25.02.2020 про накладення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000 грн. винесено правомірно.

Щодо визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області №176622 від 07.04.2020 про накладення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн., колегія суддів зазначає наступне.

04.03.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області на а/д М-06 Київ-Чоп км. 86, під час проведення рейдової перевірки на підставі направлення на перевірку № 010738 від 02.03.2020, проведено перевірку транспортного засобу VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

За результатами перевірки складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 203798 від 04.03.2020, в якому зафіксовано факт надання послуг з внутрішніх вантажних перевезень, згідно ТТН ЖТЕ № 730748 від 04.03.2020 вантаж ліс, з пошкодженим склом, чим порушено ст.34 Закону України про автомобільний транспорт, у тому числі порушення, відповідальність за яке передбачено абз.3 ч.1 ст.60 Закону України про автомобільний транспорт, без щоденних реєстраційних листів тахокарт режиму праці та відпочинку водія або іншого документу водія, який підтверджує діяльність водія у відповідний період часу.

Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн. винесена за порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: за виконання перевезень без щоденних реєстраційних листів тахокарт режиму праці та відпочинку водія або іншого документу водія, який підтверджує діяльність водія у відповідний період часу.

Згідно із пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже перелік документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не є вичерпним.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт", з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Частина 8 статті 53 Закону визначає, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Пунктом 6.1. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 01.06.2010 №340 (далі - Положення № 340) визначено, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до пункту 1.3 Положення № 340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Тахограф - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року №385. (далі - Інструкція № 385) визначено, зокрема: водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. (п.3.3, 3.6)

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Таким чином, саме автомобільний перевізник несе відповідальність за належне використання водіями вимог Інструкції щодо експлуатації тахографів.

Із 20.12.2010 набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970 року, в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Отже, зазначені вище положення зобов`язують автомобільних перевізників та водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення, до яких відносяться, зокрема, реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти.

Таким чином, водії мають надавати інспектору для контролю реєстраційні заповнені тахокарти (тахограми) у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Наявність тахографу у вказаному транспортному засобі та здійснення транспортним засобом саме внутрішніх перевезень позивачем не заперечується та не є спірними обставинами.

Разом з тим, як вказано в акті проведення перевірки реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водія - роздруківку даних роботи тахографа або інший документ, який підтверджує діяльність водія під час рейдової перевірки водій не надавав. Протилежного позивачем не спростовано.

Підписуючи акт перевірки, водієм жодних заперечень з приводу виявлених порушень не зазначено.

Щодо доводів апелянта, що акт перевірки та повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на адресу товариства не надходило, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.25 Порядку № 1567 контролю справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до п.26 Порядку № 1567 контролю про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Пунктом 27 Порядку № 1567 визначено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав, керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Пунктом 31 Порядку № 1567 визначено, що за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Матеріали справи свідчать, що позивачу було направлено суб`єкту господарювання повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт за № 892 та отримано адресатом 20.03.2020, про що свідчить роздруківка з сайту "Укрпошта".

Отже, позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи про порушення, проте правом взяти участь у її розгляді не скористався, а тому колегія суддів не бере до уваги твердження позивача про те, що його не було повідомлено про розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відсутність представника ТОВ "Тертиця" під час розгляду акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт підтверджується копією протоколу розгляду актів № 18 від 07.04.2020.

Таким чином, відповідачем 07.04.2020 за результатами розгляду акту про порушення правомірно винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №176622 за відсутності позивача.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем, як суб"єктом владних повноважень, доведено факт порушення позивачем вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" та наявність підстав для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000 грн. та 1700 грн., тому такі є правомірними.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тертиця" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 жовтня 2020 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Совгира Д. І. Матохнюк Д.Б.