Справа № 640/23747/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року м. Київ № 640/23747/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., при секретарі судового засідання Патук А.С.,

за участі: від позивача: Харченко К.І., від відповідача: Станіславський Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Світоіл»
до:Офісу великих платників податків ДПС України
треті особи:Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерно-Трест»
Товариство з обмеженою відповідальністю «Сакура-Лот»
про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Світоіл» (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корпус А, кімната 606, код ЄДР: 39072114) звернулося до Офісу великих платників податків ДПС України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, код ЄДР: 43141471; далі також - Офіс, ОВПП), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення від 05.09.2019:

№ , яким позивачу зменшено суму від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 6 292 886,00 грн.;

№ яким позивачу зменшено суму від`ємного значення з податку на прибуток у розмірі 14 182 391,00 грн.;

№ , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 4 666 150,50 грн.

Крім того, під час розгляду справи позивачем надано заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 71 067,61 грн. Відносно останнього відповідачем подано заяву (т.8, а.с. 281 - 282) щодо зменшення судових витрат.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що в обґрунтування висновків акту перевірки та оскаржуваних рішень відповідач поклався на необґрунтовані та безпідставні твердження про те, що господарські операції позивача з його контрагентами (третіми особами у справі) ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» у 2017, ТОВ «САКУРА-ЛОТ» протягом 2017 - 2018 нібито не були здійснені, а товар, який був отриманий позивачем від вказаних контрагентів, нібито був отриманий із інших невстановлених джерел.

Доводи відповідача, як зазначає позивач, ґрунтуються на начебто відсутності у контрагентів трудових ресурсів, транспортних засобів та іншого майна, яке економічно є необхідним для здійснення такої діяльності і таким чином договори поставки не опосередковуються реальним відображенням операції, яка становить його предмет, а відтак, на думку Офісу, товариство неправомірно відобразило інформацію у регістрах бухгалтерського обліку до Звіту про фінансовий результат (Звіту про сукупний дохід), товариство не врахувало доходи від безоплатного отримання активів від невідомих осіб.

Проте, як зазначає позивач (т.1, а.с. 10), такі висновки відповідача є безпідставними та необґрунтованими. Позивач наголошує, що всі операції з придбання насіння соняшника та ріпаку у контрагентів є реальними, належним чином документально підтвердженими, безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю позивача та є такими, що мають матеріальне втілення.

Позивач звертає увагу, що постачання товару (насіння соняшника врожаю 2016, насіння ріпаку врожаю 2017) від ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» здійснювалось на підставі договорів, укладених в період січня - липня 2017 (С443, С452, С487, С500, С504, С519, 046R, 049R). На їх виконання було поставлено 1372,2 тон соняшника та ріпаку на 16134294,58 грн. з ПДВ 2 689 049,14 грн., що підтверджується належно складеними первинними та іншими документами, видатковими та податковими накладними, ТТН та іншими документами.

Умовами договорів також було передбачено, що якість товару визначатиметься лабораторією ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ», куди товар фактично доставлявся від ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» та приймався ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ» не підставі договорів давальницької переробки від 26.08.2016 та від 07.07.2017, укладених між позивачем та ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ». Відповідно, останнє складало посвідчення про якість, на підставі яких між позивачем та ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» також складалися акти перерахунку ціни по якості.

Насіння, поставлене позивачу, як зазначає останній, перероблялось на виробничих потужностях виробничого комплексу ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ» відповідно до договору давальницької переробки 2016 - 2017 та договору переробки ріпаку.

Звертається увага, що ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ» також вівся в електронному вигляді реєстр приймання сировини, де зазначалися відомості про обсяги прийому вантажу та якісні характеристики поставленого соняшника. Додається, що позивачем було сформовано та надано картку рахунку 6311 за період 01.01.2017 - 01.11.2018, картку рахунку 631 за період січень 2017 - жовтень 2019 відносно зазначеного контрагента.

Відтак, позивач наполягає, що спірні операції фактично виконані та документально підтверджені.

Що стосується доводів відповідача відносно необхідності складання складської квитанції, позивач зазначає, що зерно поставлялося одразу у переробку ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ», у зв`язку з чим Офіс дійшов до помилкового висновку про необхідність формування позивачем вказаних документів як зерновим складом.

Відносно претензій Офісу щодо заповнення ТТН, позивач звертає увагу, що відповідач не звернув увагу на зворотній бік ТТН, де, відносно одержання вантажу, визначено внесені вагарем відомості про зважування та його підпис, а також автоматичним шляхом роздруковано детальну інформацію відносно усього процесу руху зерна у зв`язку з прибуттям на переробку, інформація щодо чого супроводжується підписами відповідальних осіб.

При цьому, товар поставлявся на умовах DAP, що покладало на постачальника максимальні обов`язки, у т.ч. щодо перевезення вантажу, а тому навіть у випадку неточностей, позивач не може нести відповідальність за окремі несуттєві недоліки ТТН.

Відносно претензій Офісу до «ланцюгу» постачання продукції до контрагентів позивача, позивач зазначає, що доводи відповідача ґрунтуються на припущеннях та документально не підтверджуються. Звертає увагу, що контрагент позивача не є виробником та здійснював придбання товару у інших осіб, щодо яких відсутні вироки. Натомість, як зазначає позивач, претензії до позивача сформовані по суті за фактом наявності лише кримінального провадження відносно осіб, з якими позивач не вступав у будь-які відносини.

Позивач наголошує, що товар ним отримано, що документально підтверджено та він не може нести відповідальність за дії інших платників податків, з якими він навіть не вступав у відносини (щодо контрагентів постачальників).

За наявності претензій до інших платників податків в Україні відповідач не позбавлений можливості ініціювати проведення їх перевірок.

Що стосується доводів відповідача на стор. 34 - 35 акту перевірки про начебто не підтвердження перевезень низкою товариств, позивач зазначає, що відповідач не вказує - про перевезення якого товару йдеться та яке відношення ці товариства мають до позивача, які навіть не фігурували в ТТН. При цьому, позивач взагалі не вступав у відносини з організації перевезення, оскільки цей обов`язок покладався на постачальника.

Аналогічним чином позивач обґрунтовує свої позовні вимоги відносно його взаємовідносин з ТОВ «САКУРА-ЛОТ», за якими відповідачем також сформовано аналогічні претензії відносно «безтоварності» відповідних операцій, за результатами яких сформовано спірні суми податкових вигод. Зокрема, зазначає, що поставки соняшнику здійснювались за угодами, укладеними у період з 06.11.2017 по 20.02.2018 №№ 288С, 314С, 336С, 357С, С552, 542С, 564С, які фактично виконані та належним чином, як зазначає позивач, документально оформлені. При цьому, звертає увагу на помилковість зазначення відповідачем в акті перевірки договору від 15.02.2018 № SV/2018/100-04/S, який з цим контрагентом не укладався, а укладався з переробником ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ». Звертає увагу, що за угодами поставлено 1942,28 тн. насіння соняшнику на загальну суму 21 623 021,08 грн. з ПДВ 3 603 836,86 грн., який оплачено.

Водночас, позивач звертає увагу на факт вилучення документів (т.1, а.с. 30: т.5, а.с. 77-94).

Відтак, позивач вважає, що сформував законні податкові вигоди, а відтак вважає спірні рішення та висновки перевірки необґрунтованими та безпідставними, просить задовольнити позов.

Пояснення третіх осіб на стороні позивача.

ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» надало пояснення (т. 6, а.с. 41 - 43) та у двох томах - копії первинних документів за відносинами щодо виконання спірних операцій.

Звернута увага, що товариство функціонує з 2013 року та основним видом діяльності є торгівля сільськогосподарською продукцією, яка закуповується у товаровиробників та інших посередників.

Товариство зазначає, що у 2017 було укладено низку договорів з ТОВ «СВІТОІЛ».

ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» наполягає, що всі договори укладалися із метою їх дійсного виконання, і товар був повністю поставлений товариству (позивачу). Сторонами також підписувались акти перерахунку ціни по якості, при організації перевезення формувалися ТТН. Звертає увагу, що відносини з перевізниками оформлялися постачальником (ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ»). Навантаження для перевезення здійснювалось за місцезнаходженням контрагентів ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ», оскільки товариство є посередником, а не товаровиробником чи зберігачем, і особливості його діяльності не передбачають зберігання закупленого товару у власних або є орендованих приміщеннях, а весь закуплений товар зазвичай одразу відправляється на користь клієнтів (покупців) товариства.

Щодо придбання товару зазначається, що насіння ріпаку було закуплено у ФГ «РУЖИН» і ТОВ «АГРОФІРМА «ДЕМЕТРА», а насіння соняшнику - у ТОВ «ДЕМЕТРА Л». Із метою підтвердження наявності такого товару у цих контрагентів товариство отримувало від них відповідні підтвердження, що підтверджують виробництво продукції. У поясненнях також зазначається, що товариством позивачу також були надані відповідні договори поставки та первинні документи за відносинами із зазначеними особами.

ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» також звертає увагу на те, що відносини товариства з ТОВ «МРІЯ-К» та іншими, про яких згадує відповідач, не мають стосунку до відносин між товариством і позивачем, оскільки закуплений у цих підприємств товар не реалізовувався позивачу.

Щодо «не встановлення» місцезнаходження товариства зазначає, що підприємство постійно знаходиться за адресом реєстрації.

У свою чергу ТОВ «САКУРА-ЛОТ» також надало пояснення (т. 8, а.с. 185-186) підтвердивши виконання спірних операцій, відносно чого з деталізацією також надана копія нотаріально посвідченої заяви директора (т. 8, а.с. 175).

Позиція відповідача.

У відзиві (т. 6, а.с. 21 - 28) відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

По суті зазначає, що перевіркою встановлено надходження до позивача товарів з джерела невідомого походження. Вважає, що за відносинами з контрагентами в ТТН відсутні інформація щодо довіреності, відсутнє прізвище особи, що прийняла вантаж, відсутній обсяг товару, який був переданий до перевезення, у графі «усього відпущено…» відсутня інформація щодо загальної вартості товару, який був переданий до перевезення.

Наведене, на думку Офісу, ставить під сумнів факт перевезення товару.

Зазначає, що середня чисельність працюючих у контрагентів коливалась від 3-х до 4-х осіб. Контрагенти позивача не є виробниками, а придбання здійснювали у інших постачальників. Зазначає відповідач, що ці постачальники не є виробниками, послуги з оренди та зберігання не придбавали, власні склади відсутні, що свідчить про «обрив ланцюга» (т. 6, а.с. 22). Крім того, відносно діяльності ФГ «РУЖИН» відкрито кримінальне провадження. Офіс зазначає, що у діях службових осіб ФГ «Ружин» вбачаються ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України. Вжитими у ході досудового розслідування заходами не вдалося встановити місцезнаходження ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ». Надалі зазначаються обставини господарської діяльності інших підприємств, з якими позивач не вступав у відносини. Міститься посилання на отримання так званої «узагальненої податкової інформації». Зазначається про наявність в базах даних інформації щодо підприємств, з якими позивач не вступав у господарські відносини.

Відтак, посилаючись на так звану «безтоварність» спірних операцій, відповідач вважає висновки акту перевірки законними та обґрунтованими, а відтак оскаржувані рішення - правомірними.

До відзиву надано лише: супровідний від ГУ ДФС у Миколаївській області від 13.02.2018 про направлення інформації (інформація суду не надана); фотокопію листа ОСОБА_1 (т. 6, а.с. 31) відносно того, що він володів певними автомобілями DAF, однак у період з 01.11.2017 по 28.02.2018 не мав договірних відносин з ТОВ «САКУРА-ЛОТ»; фотокопію листа ОСОБА_2 відносно володіння автомобілями MAN та відсутності у період з 01.11.2017 по 28.02.2018 договірних відносин з ТОВ «САУРА-ЛОТ» щодо перевезень; лист СТОВ «ХУТІРСЬКЕ» від 05.06.2019 № 30 відносно володіння автомобілем DAF та відсутність відносин з ТОВ «СВІТОЙЛ», ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ», ФОП ОСОБА_3 ; відповідь від ГУ ДФС у Кіровоградській області від 04.09.208 щодо ініціювання проведення зустрічної звірки ТОВ «Зерно-Трест» із зазначенням про аналіз ЄРПН та проведення перевірки ТОВ «Деметра Л» та про «узагальнення податкової інформації по ТОВ «Зерно-Трест».

В останньому по суті звернута увага на недотримання порядку ініціювання проведення зустрічних звірок. (т.6, а.с. 35).

Також додано: лист ТОВ «Агрофірма Союз» від 05.06.2019 відносно того, що товариство не надавало послуги з автоперевезень товару для ТОВ «СВІТОЙЛ» з ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» та відсутність відносин з ФОП ОСОБА_3 ; лист ТОВ «Людмилівський елеватор» від 28.05.2019 про відсутність взаємовідносин з ТОВ «Світоіл» у період з січна по серпень 2017 року.

Окрім того, листом від 26.12.2019 (т. 8, а.с. 216) відповідачем надано «пояснення ревізора» щодо відносин позивача з контрагентами у вигляді «службового листа», який по суті є відтворенням змісту Акту перевірки.

Позивачем надана відповідь на відзив (т. 8, а.с. 140).

Крім іншого, звернута увага відносно перевірки ТОВ «ДЕМЕТРА» Л» за актом від 21.11.2017 № 387/11-28-14-04/31008240 та прийняття відповідних ППР, на обставини якої посилається відповідач, та зазначено, що відповідно до постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року у справі № П/811/2394/17, яка набрала законної сили, вказані ППР скасовані. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову перевірку з питань правильності визначення податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «ЗТК «Златопіль» за лютий 2107 та ТОВ «Зерно-Трест» за листопад, грудень 2016 і січень 2107 (не лютий 2017), за результатами якої податковий орган дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та вказаними контрагентами мали безтоварний характер, а тому позивачем неправомірно сформовано податковий кредит по вказаним операціям.

Позивач звернув також увагу (т. 8, а.с. 145) на помилковість посилання відповідача на діяльність низки товариств, які взагалі ніякої участі щодо поставки товару не приймали.

Щодо посилання відповідача на те, що ТОВ «Агрофірма Союз», ТОВ «Людмилівський елеватор» і СТОВ «Хутірське» не надавали послуг з перевезення товару за спірними операціями, позивач звертає увагу (т.8, а.с. 146), що навіть за ТТН вбачається, що вказані товариства не приймали участі у виконанні спірних операцій.

Зазначення цієї інформації викликає у позивача подив.

Позивач знову звертає увагу на базис поставки, який передбачав, що організацію перевезення забезпечує постачальник, а тому позивач не може нести відповідальності за якісь недоліки ТТН.

Відносно копій заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позивач звертає увагу на те, що відповідачем не надано інформації відносно можливої передачі транспортних засобів в оренду. Загалом, зазначає позивач, сумніви відповідача відносно заповнення ТТН виникли лише по шести ТТН (т. 8, а.с 150).

Водночас, позивачем надано копію нотаріально посвідченої заяви директора ТОВ «САКУРА-ЛОТ» від 15.01.2020, в якій підтверджено факт укладання договорів та виконання спірних операцій з посиланням на відповідні угоди та первинні документи. Зазначено, що товар придбавався у ПП «ФГ «УРОЖАЙ ПЛЮС» та ТОВ «СП ЧЕРВОНА КАЛИНА», які до того ж надали копії установчих документів, а також первинні документи відносно придбання товару, який поставлявся позивачу. У заяві звернута увага на те, що товариство є посередником, навантаження здійснювалось у місцях збору/зберігання товару підприємств - постачальників для товариства. Перевізники залучались товариством самостійно.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 05.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. До участі у справі на стороні позивача залучено третіх осіб без самостійних вимог.

У судовому засіданні 16.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судових засіданнях представники позивача та відповідача виступили із вступним словом, відповідач виклав заперечення проти позову, були оголошені пояснення третіх осіб, поставлені питання відносно спірних відносин, з`ясовано обставини, на які учасники справи посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, досліджено, докази, якими вони обґрунтовуються. Після з`ясування всіх обставин у справі та перевірки їх доказами сторонам та іншим учасникам справи надана можливість дати додаткові пояснення та надалі постановлено ухвалу про закінчення з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами і про перехід до судових дебатів.

У зв`язку з неявкою третіх осіб у судове засідання 21.10.2020 розгляд справи продовжено без їх участі на підставі п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України.

У судовому засіданні 21.10.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Встановлені судом обставини.

Офісом великих платників податків ДФС України, правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДПС, проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «СВІТОІЛ» (код ЄДР 39072114) з питань дотримання податкового законодавства України по взаємовідносинам з ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» (п.н. 38991258) за січень, лютий, липень, серпень 2017 - показники декларацій з ПДВ та за 2017 - показники фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток; ТОВ «САКУРА-ЛОТ» 9п.н. 39928145) за листопад, грудень 2017, січень, лютий 2018 - показників декларації з ПДВ та за 2017, за 2018 - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток.

За результатами перевірки складено акт від 05.08.2019 № 2339/28-10-41-01/39072114 (далі - Акт перевірки).

Під час розгляду справи не надано доказів проведення зустрічних звірок з контрагентами позивача.

Перевіркою встановлено порушення п/п. 134.1.1. ПК України, в результаті встановлено:

1) завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у сумі 14 215 667 грн., у т.ч.: за 2017 - 4 818 858 грн., за 2018 - 9 400 809 грн.;

2) заниження податку на прибуток у сумі 3 110 767 грн. - за 2017.

Також перевіркою встановлено порушення п. 198.1., п. 198.2., п. 198.3., п. 198.6., п. 200.1., абз. "в") п. 200.4. ПК України в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму ПДВ 6 292 886 грн., у т.ч.: січень 2017 - 14 757,12 грн., лютий 2017 - 873 255,36 грн., липень 2017 - 1 673 315,92 грн., серпень 2017 - 127 720,74 грн., листопад 2017 - 608 931,88 грн., грудень 2017 - 750 277,39 грн., січень 2018 - 364 465,80 грн., лютий 2018 - 1 880 161,70 грн.

Щодо податку на прибуток підприємств висновки контролюючого органу сформовані на підставі наступного.

Так, згідно проведеного аналізу даних ЄРПН, АІС «Податковий блок» бази «Система співставлення даних податкової звітності та розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», за період з 01.01.2017 по 28.02.2018 ТОВ «СВІТОІЛ» здійснювало господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг) у контрагентів ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» (ПН 38991258) за січень, лютий, липень, серпень 2017 року на загальну суму 16 134 294,85 грн., в т.ч. ПДВ 2 689 049,14 грн. та ТОВ «САКУРА- ЛОТ» (ПН 39928145) за листопад, грудень 2017 року, січень, лютий 2018 року на загальну суму 21 623 021,08 грн., в т.ч. ПДВ 3 603 836,86 грн.

За період 01.01.2017 по 31.03.2018 ТОВ «СВІТОІЛ» задекларовано доходів, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування за період: І квартал 2017 року у сумі 578 529 306 грн.; І півріччя 2017 року у сумі 1 142 633 955 грн.; III квартали 2017 року у сумі 1 512 708 069 грн.; 2017 рік у сумі 2 041 974 349 грн.; І квартал 2018 року у сумі 513 347 939 грн.; І півріччя 2018 року у сумі 866 096 951 грн.; ІІІ квартали 2018 року у сумі 1 165 855 207 грн.; 2018 рік у сумі 1 178 369 023 грн.; 2018 рік у сумі 9 400 808,89 грн.

В Акті перевірки зазначається, що перевіркою відображених у рядку 1 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» на підставі таких документів: оборотно-сальдові відомості по рахункам 201, 23,26, 28, 361, 631, 371, 70, 90, 79, аналіз рахунків, договорів купівлі - продажу, видаткові накладні, виписки банку, пояснення ТОВ «СВІТОІЛ» та інші, встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 01 податкової декларації з податку на прибуток підприємства «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2017 по 31.03.2018 по взаємовідносинах із ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» (ПН 38991258) та ТОВ «САКУРА- ЛОТ» (ПН 39928145) на загальну суму 31 464 430 грн., в тому числі по періодах: за 1 квартал 2017 року у сумі 4 440 062,4 грн.; за 3 квартал 2017 року у сумі 9 005 183,3 грн.; за 4 квартал 2017 року у сумі 8 618 375,3 грн., за 1 квартал 2018 року у сумі 9 400 808,9 грн., по яким, за результатами зібраної податкової інформації, актів перевірок та згідно інформаційних баз ДФС, встановлено формування активу за рахунок надходження товарів (запасів) з джерела невідомого походження.

Контролюючий орган зазначає в Акті перевірки, що складені документи не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 ПК України вважатися первинними документами для підтвердження даних податкового обліку.

В Акті перевірки зазначається, що перевіркою встановлено, що постачання товару ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» на адресу ТОВ «СВІТОІЛ» здійснювалось на виконання договорів поставки від 19.01.2017 № С443, від 24.01.2017 № С452, від 06.02.2017 № С487, від 13.02.2017 № С500, від 14.02.2017 № С504, від 17.02.2017 № С519, від 19.07.2017 № 046R, від 25.07.2017 № 049R та доповнень до них.

З наведених тверджень вбачається, що відповідачем визнається факт поставки товарів вказаними контрагентами на адресу позивача за вищезгаданими договорами.

Відносно власне умов договорів, перевіркою встановлено наступне, що відповідає і встановленим обставинам під час розгляду справи.

Договір поставки від 19.01.2017 № С443 укладений позивачем з ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» (Постачальник). Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця (позивача) соняшник українського походження врожаю 2016 року (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором. Ціна за 1 т. без ПДВ 9 166,67. Постачальник поставляє Товар на умовах DAP («поставка в пункт»): Кіровоградська обл., м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Мурманська, 37-Г, ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ». Строк поставки Товару за даним Договором з 19 січня 2017 р. по 24 січня 2017 р включно. Датою поставки Товару вважається дата відмітки в документах, що супроводжують Товар, про прийняття Товару в Пункті призначення представником ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ». Якість Товару визначається лабораторією ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ» у Пункті призначення. Остаточна кількість Товару, поставляється із цим Договором, визначається за результатами зважування в Пункті призначення і зазначається в товарно-транспортних накладних представником ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ». Сторони домовились, що поставлений товар у Пункті призначення буде оформлятися по даті поставки або партіями, згідно реєстрів ТТН виданих ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ». Постачальник зобов`язаний за власний рахунок забезпечити доставку товару у Пункт призначення. Право власності на Товар виникає у покупця з дати відмітки в документах, що супроводжують товар, про прийняття товару, в Пункті призначення представником ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ».

Інші договори, зазначені вище, мають аналогічні умови з відмінностями щодо товару (насіння соняшника чи ріпаку), строків поставки, належності товару до врожаю певного року.

Претензій щодо ціни, її відповідності «звичайній ціні», відповідач в акті перевірки не зазначає.

Між тим, в Акті перевірки зазначається, що ТОВ «СВІТОІЛ», приймаючи товар у власність від ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» у місці поставки ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ» (м. Кропивницький, смт. Нове, вул. Мурманська, 37- Г), а саме: соняшник та насіння ріпаку повинен був скласти складські квитанції на товар, який приймає у власність. До перевірки складські квитанції на переоформлення зерна у місці поставки TОB «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ» (м. Кропивницький, смт. Нове, вул. Мурманська, 37-Г) та будь-які інші документи щодо походження зерна - не надано.

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» документально оформлено видаткові накладні на загальну суму 16 134 294,85 грн. (в т.ч. ПДВ 2 689 049,14 грн.). Детальний аналіз наведено в Додатку № 5 до Акту перевірки та є його невід`ємною частиною.

Відповідно даних оборотно-сальдової відомості ТОВ «СВІТОІЛ» по рахунку 631 встановлено відображення в бухгалтерському обліку придбання товару на загальну суму 16 134 294,85 грн. (в т.ч. ПДВ 2 689 079,13 грн.).

Відповідно платіжних доручень (детальний аналіз наведено в Додатку №8 до Акту перевірки та є його невід`ємною частиною) ТОВ «СВІТОІЛ» перерахувало на користь ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» грошові кошти на загальну суму 16 134 294,85 грн.

Детальний перелік товарно-транспортних накладних по взаємовідносинах із ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» наведено в Додатку № 11 до Акту перевірки та є його невід`ємною частиною.

В Акті перевірки зазначається, що в товарно-транспортних накладних, наданих до перевірки, в графі «перевізник» зазначено ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 .

Однак, як зазначає відповідач в Акті перевірки, на ТТН відсутні: печатка відповідального за перевезення вантажу, підпис відповідального за приймання вантажу, інформація, щодо вартості та кількості товару переданого до перевезення.

На думку відповідача, ТТН неможливо вважати належно оформленими, що ставить під сумнів факт перевезення товару.

Відповідач зазначає, що згідно проведеного аналізу інформаційних баз даних ДФС України встановлено, що ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» (ПН 38991258) - перебуває на обліку в ГУ ДФС у Кіровоградській області (м. Кропивницький). Вид діяльності - 46.21 - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Свідоцтво платника ПДВ від 23.12.2013 №200382702. Станом на III квартали 2017 року: 03 - інформація відсутня, запаси - 881 тис. грн. Середня чисельність працівників у січні 2017 року - 3; лютому 2017 року - 4; липні 2017 року - 4; серні 2017 року - 4.

Об`єкти оподаткування - відсутні. При цьому, до Офісу ВПП надійшла узагальнена податкова інформація від ГУ ДФС у Кіровоградській області від 04.09.2018 року №63/11-28- 14-04/38991258, щодо ТОВ «Зерно-Трест» (ПН 38991258) за звітні періоди декларування ПДВ: березень - грудень 2017 року, січень - липень 2018 року.

При проведенні дослідження господарської діяльності ТОВ «Зерно-Трест» (ПН 38991258) визначено, що у перевіряємі періоди для ТОВ «Світоіл» (ПН 39072114) було реалізовано товар з номенклатурою: насіння ріпаку у кількості 891,82 т, на загальну суму ПДВ 1 801,04 тис. грн., за середньою ціною 10 123 грн/т. та соняшник у кількості 480,38 т, на загальну суму ПДВ 888,01 тис. грн., за середньою ціною 9 282 грн/т. Підприємство не є виробником даної продукції, а здійснювало у інших постачальників.

Товар з номенклатурою: насіння ріпаку було придбано у ТОВ АГРОФІРМА «ДЕМЕТРА» (ПН 30798404) та ФГ "РУЖИН" (ПН 34464090), які не виробляли, послуги оренди, зберігання не придбавали, власні складські приміщення відсутні, що свідчить про обрив ланцюга.

Товар з номенклатурою: соняшник було придбано у ТОВ "Деметра Л" (ПН 31008240), ФГ "РУЖИН" (ПН 34464090), ТОВ "ЛУГОВЕ-ЮГ" (ПН 40430186), які придбають даний товар у контрагентів-постачальників, по яких не підтверджено придбання даного товару по ланцюгу постачання та які не виробляли, послуги оренди, зберігання не придбавали, власні складські приміщення відсутні, що свідчить про обрив ланцюга.

Крім того, на ФГ "РУЖИН" (ПН 34464090) відкрите кримінальне провадження від 18.12.2018 №0000058 за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки за період 01.07.2015 по 30.06.2018, акт від 05.10.2018 року №388/23-00-14- 0807/34464090 складений ГУ ДФС у Черкаській області, за висновками якого встановлено, що службові особи вказаного підприємства внаслідок відображення в документах податкової звітності проведення фінансово-господарських взаємовідносин із СГД, що мають ознаки фіктивності, в тому числі ТОВ «Зерно-трест», та за рахунок віднесення до податкового кредиту підприємства проведених операцій з придбання ТМЦ, які не пов`язані з його господарською діяльністю, а також внаслідок недостовірного відображення операцій з реалізації власної продукції пайовикам умисно ухилялися від сплати податку на додану вартість до державного бюджету за період 2016-2017 років на загальну суму 2 575 тис.грн, що на вказаний період часу є у великих розмірах.

Враховуючи вищевикладене, як зазначено в Акті перевірки, в діях службових осіб ФГ «Ружин» вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, кваліфікованого як умисне ухилення від сплати податків, зборів (загальнообов`язкових платежів).

Крім того, в Акті перевірки зазначається, що вжитими у ході досудового розслідування заходами не вдалося встановити місцезнаходження ТОВ «Зерно-трест», місце зберігання його первинних документів, а також проживання відповідних службових осіб.

Разом з цим, як зазначено в Акті перевірки, згідно податкової інформації від 23.06.2017 року №70/11-28-14-04/38991258, встановлено, що у ТОВ «Зерно-трест» відсутня можливість фактичного здійснення господарських операцій щодо придбання та продажу товарів (робіт, послуг) у контрагентів.

Вищевказані обставини кримінального провадження вказують, на думку Офісу ВПП, на фіктивність створення та діяльності юридичної особи, та нікчемність всіх правочинів, вчинених від імені цього підприємства, тому вся діяльність даного підприємства в цілому та окремі господарські операції зокрема, не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені правочинами, здійсненими вказаним підприємством при придбанні та продажу товарів (робіт, послуг) та не створили юридичних наслідків таких правочинів, що суперечить інтересам держави, тобто всі правочини та господарські операції вказаного фіктивного підприємства є нікчемними.

Відповідач в Акті перевірки зазначає, що по ТОВ «Деметра Л» (ПН 31008240) проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань правильності визначення податку на додану вартість по взаємовідносинам з ризиковими контрагентами, в тому числі ТОВ «Зерно-трест»», один з періодів перевірки є лютий 2017 року (акт від 21.11.2017 року № 387/11/28-14-04/31008240), за результатами якої встановлено неправомірність взаємовідносин в т.ч. між ТОВ «Зерно-трест» та ТОВ «Деметра Л», та відповідно донараховано ПДВ.

Також відповідач зазначає, що ТОВ «Лугове-Юг» (ПН 40430186), з яким позивач також не вступав у взаємовідносини, - станом на грудень 2017 року - підприємство за податковою адресою не встановлено. За результатами проведеного аналізу ЄРПН не встановлено зареєстрованих податкових накладних на придбання ТОВ «Лугове-Юг» (ПН 40430186) сільськогосподарської продукції в подальшому реалізованої контрагентам - покупцям, в т.ч. ТОВ «Зерно-Трест». При цьому, ТОВ «Лугове-Юг» фігурує в ряді кримінальних проваджень, як вигодонабуваюче підприємство.

Надалі зазначається: «З метою всебічного та об`єктивного аналізу правомірності формування витрат і доходів ТОВ «Світоіл» керуючись пп. 14.1.171. п. 14.1 ст.14 ПКУ «податкова інформація» під час проведення перевірки враховано наявну податкову інформацію стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно-Трест» (ПН 38991258)».

В Акті перевірки міститься також посилання на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2017 року по справі №761/10869/18 щодо кримінального провадження 0000090 від 02.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 cm. 205, ч. З ст.212 КК України відносно товариства, з яким позивач не вступав у господарські відносини - ТОВ «Мрія - К»; на ухвалу слідчого судді Печерського суду м. Києва від 05.03.2018 року по справі №757/5236/18 відносно цього підприємства. Містяться також посилання на інші ухвали слідчих суддів відносно підприємств, з якими позивач не вступав у відносини.

Водночас, відповідач зазначає, що ТОВ «Зерно-Трест» надана копія довідки на використання земель Білозерської сільської ради, в якій зазначена назва землекористувача на умовах суборенди - ТОВ «Лугове-Юг» (ПН 40430186) (дог. №ДО-02/17 від 24.05.2017 з ФГ «Олден К»).

З урахуванням викладеного в Акті перевірки, Офіс ВПП приходить до висновку, що ТОВ «Зерно-Трест» - є вигодо транспортуючим підприємством, який за рахунок оформлення нереальних операцій у ланцюгу руху схемного ПДВ між вигодоформуючим суб`єктом і вигодонабувачем сприяє формуванню схемного податкового кредиту та одержання необґрунтованої податкової вигоди вигодонабувачами.

Водночас, відповідач в Акті перевірки зазначає, що ТОВ «Агрофірма союз», ТОВ «Людмилівський елеватор», ТОВ «Хутірське», автотранспортні засоби яких, вказані в товарно - транспортних накладних, не надавало послуги автоперевезень товару для ТОВ «Світоіл» з ТОВ «Зерно-трест» з номенклатурою товару, соняшник та насіння ріпаку (у ТТН перевізниками визначено ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 ).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ САКУРА-ЛОТ» відповідачем в Акті перевірки зазначається, що постачання товару ТОВ «САКУРА - ЛОТ» на адресу ТОВ «СВІТОІЛ» здійснювалось на виконання договорів поставки від 06.11.2017 № 288 С, від 14.11.2017 № 314 G від 21.11.2017 № 336С, від 29.11.2017 № 357С, від 15.02.2018 № С552, від 15.02.2018 № SV/2018/100-04/S, від 20.02.2018 № 564С та доповнень до них.

Так, за договором від 06.11.2017 № 288С постачальник зобов`язується передати у власність Покупця (позивача) соняшник врожаю 2017. Постачальник поставляє Товар на умовах DAP («поставка в пункт»): Кіровоградська обл., м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Мурманська, 37-Г, ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ» (надалі - Пункт призначення). Датою поставки Товару вважається дата відмітки в документах, що супроводжують Товар, про прийняття Товару в Пункті призначення представником ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ». Якість Товару визначається лабораторією ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ» у Пункті призначення. Кількість поставленого Товару визначається за результатами зважування в пункті призначення і зазначається в товарно-транспортних накладних представником ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ». Сторони домовились, що поставлений товар у Пункті призначення буде скластись по даті поставки або партіями, згідно реєстрів ТТН, виданих ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ». Право власності на Товар виникає у Покупця з дати відмітки в Пункті призначення представником ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ» в товаросупровідних документах на Товар про його прийняття.

Як і у випадку з попередні контрагентом, інші угоди з ТОВ САКУРА-ЛОТ» мають аналогічні умови.

В усіх випадках товар поставляється у пункт доставки - переробний завод ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ».

Відносно взаємовідносин позивача із зазначеним контрагентом позивач вважає, що ТОВ «СВІТОІЛ», приймаючи зерно у власність від ТОВ «САКУРА - ЛОТ» у місці поставки ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ» (м. Кропивницький, смт. Нове, вул. Мурманську, 37-Г) мало б оформити на соняшник складські квитанції. Між тим, відповідачем зазначається, що загалом оформлено видаткові накладні на 21 623 031,08 грн., у т.ч. ПДВ 3 603 836,86 грн., детальний аналіз яких наведеного у додатку № 6 до Акту перевірки.

Розрахунки проведено повністю.

Відносно ТТН зазначено, що не зазначено реквізити довіреності вантажоодержувача, відсутнє прізвище особа вантажоодержувача, печатка, відсутня сума відносно вартості товару.

Зазначено, що за інформаційними базами соняшник придбавався контрагентом позивача у ПП ФГ «УРОЖАЙ ПЛЮС» та ТОВ «СП Червона КАЛИНА». Перше - не звітує та наявно лише три працівника, а відтак здійснення діяльності є сумнівним. Зазначається про надходження відносно цієї особи, з якою позивач не вступав у відносини, «Узагальненої податкової інформації», «службових записок», листів, у т.ч. щодо кримінального провадження (т. 1, а.с. 116). Відносно другого також зазначається про недостатність трудових ресурсі, а відтак здійснення діяльності є сумнівним. Між тим, зазначається, що ТОВ «СП Червона Калина», з яким позивач не вступав у відносини, здійснювало придбання соняшника у ТОВ «ФГ «СОКІЛ», ТОВ «РЕЗАЛТ ЛТД», ТОВ «ГРІАЛ». (т.1, а.с. 119) і таким чином, зазначається в Акті перевірки, в ході аналізу інформації спростовує реальність подальшої поставки товару на ТОВ «САКУРА-ЛОТ». Також, зазначає відповідач, ТОВ «СП «Червона калина» є фігурантом ряду кримінальних проваджень.

Зазначено також, що ПСП «УкрРосХим», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , автотранспортні засоби яких зазначені в ТТН, повідомили, що не мали відносин з ТОВ «САКУРА-ЛОТ» відносно перевезення товару на переробний завод.

Відтак, підсумовуючи, відповідач зазначає в Акті перевірки (т.1, а.с. 121), що укладені позивачем з ТОВ САКУРА-ЛОТ» та ТОВ «Зерно-ТРЕСТ» договори поставки не опосередковуються реальним виконанням операцій.

Фактично, на думку відповідача, позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних операцій з одержання ТМЦ, а відтак ТОВ «СВІТОІЛ» не враховано доходи від безоплатного отримання активів від невідомих осіб в сумі 31 464 430 грн.

На думку відповідача, в порушення норм п. 3 розділу І Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, при перенесенні ТОВ «Світоіл» неправомірно відображеної інформації у регістрах бухгалтерського обліку до Звіту про фінансовий результат (Звіту про сукупний дохід) ТОВ «Світоіл» не враховано доходи від безоплатного отримання активів від невідомих осіб: за 2017 рік в сумі 22 063 621 грн.; за 2018 рік в сумі 9 400 809 грн.

Вищевикладене доводить, на думку відповідача, що ТОВ «Світоіл» порушено п.п. 134.1.1 ПК України з урахуванням п. 5 Положень (стандартів) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20, та 15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, внаслідок заниження суми доходу від безоплатного одержання товарів/послуг за період з 01.01.2017 по 31.03.2018 року в сумі 31 464 430 грн., в тому числі по періодах: за 2017 рік в сумі 22 063 621 грн.; за 2018 рік в сумі 9 400 809 грн.

В результаті чого встановлено, на думку відповідача: завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у сумі 14 215 667 грн, в тому числі по періодах: за 2017 рік в сумі 4 814 858 грн; за 2018 рік в сумі 9 400 809 грн. заниження податку на прибуток підприємства у сумі 3 110 767 грн. в тому числі по періодах: за 2017 рік в сумі 3 110 767 грн.

Відносно ПДВ під час перевірки встановлено наступне.

Так, в Акті перевірки зазначається щодо взаємовідносин із ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» (ПН 38991258), а саме: у період за січень, лютий, липень, серпень 2017 року ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» виписано та зареєстровано податкові накладні ТОВ «СВІТОІЛ» на загальну суму ПДВ 2 689 049 грн. (детальний перелік наведено в Додатку №10 до Акту перевірки та є його невід`ємною частиною). Згідно аналізу даних податкової звітності ТОВ «СВІТОІЛ» встановлено, що по операціях із ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» безпідставно сформовано податковий кредит на загальну суму 2 689 049,14 грн. за періоди: січень 2017 року ПДВ в сумі 14 757,12 грн.; лютий 2017 року ПДВ в сумі 873 255,36 грн.; липень 2017 року ПДВ в сумі 1 673 315,92 грн.; серпень 2017 року ПДВ в сумі 127 720,74грн. Детальний опис порушення наведено у п. 3.1.1. Акту перевірки.

Щодо взаємовідносин із ТОВ «САКУРА-ЛОТ» (п.н. 39928145). В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «САКУРА-ЛОТ» (п.н. 39928145) за листопад, грудень 2017 року, січень, лютий 2018 року виписано та зареєстровано податкові накладні на адресу ТОВ «СВІТОІЛ» на загальну ПДВ 3 603 837 грн., (детальний перелік наведено в Додатку №10 до Акту перевірки та є його невід`ємною частиною). Згідно аналізу даних податкової звітності ТОВ «СВІТОІЛ» встановлено, що по операціях із ТОВ «САКУРА-ЛОТ» безпідставно сформовано податковий кредит на загальну суму ПДВ 3 603 837 грн. за періоди: листопад 2017 року ПДВ в сумі 608 931,88 грн.; грудень 2017 року ПДВ в сумі 750 277,39 грн.; січень 2018 року ПДВ в сумі 364 465,8 грн.; лютий 2018 року ПДВ в сумі 1 880 161,79 грн.

Опис порушення наведено у п. 3.1.1 Акту перевірки, зміст якого наведений судом вище.

Відповідно, на підставі висновків, які сформовані в Акті перевірки та зазначені вище, відповідачем сформовані, відповідно, спірні рішення.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Проаналізувавши у взаємозв`язку з наведеним положення ПК України (в редакції на час оформлення спірних операцій), а саме:

- а саме: п/п 4.1.4 (щодо принципу презумпції правомірності рішень платника податку), п/п. 14.1.13. (щодо визначення «безоплатно надані товари, роботи, послуги»); п/п. 14.1.36. (щодо визначення терміну «господарська діяльність»), п/п. 14.1.191. (щодо визначення «постачання товарів»), п/п. 14.1.202. (щодо визначення «продаж (реалізація) товарів»), п/п 14.1.231 (щодо визначення «розумна економічна причина (ділова мета),

- (щодо оподаткування прибутку підприємств), а саме: п/п. 133.1.1. (щодо визначення платників), п/п 134.1.1 (щодо об`єкту оподаткування), п. 135.1. (щодо бази оподаткування), ст. 137 (щодо порядку обчислення податку на прибуток підприємства), п. 138.2. (щодо випадків, коли фінансовий результат до оподаткування зменшується), п. 138.1. (щодо випадків збільшення фінансового результату);

- Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. № 318 (із змінами), щодо визнання витрат, складу витрат,

- Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 р. № 290,

- Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 р. № 20,

- (щодо ПДВ) - положення ПК України п/п. 14.1.178 (щодо визначення "податок на додану вартість"), п/п. 14.1.181 (щодо визначення "податковий кредит"), п. 185.1. (щодо визначення "об`єкт оподаткування"), п. 188.1. (щодо бази оподаткування), п. 198.1. ПК України (щодо операцій, при здійсненні яких виникає право на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.2. (щодо дати виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.3. (щодо порядку визначення сум податкового кредиту), п. 201.1. (щодо видачі п/п та її реквізитів), п. 201.7. (щодо видачі п/н на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс); п. 201.8. (щодо осіб, яким надано право нарахування податку та видачі п/н), п. 201.10 ПК України (щодо видачі п/н платником податку та статусу п/н як підстави нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту); п. 198.6. (щодо наслідків не підтвердження сум податку),

- п/п. 16.1.2., 16.1.3., п. 44.1. ПК України (щодо ведення обліку та підтвердження даних обліку),

- положення ч. 2. ст. 3., ч. 1 ст. 9, ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»,

а також положення:

ст. 204 ЦК України (щодо правомірності правочину),

ст. 62 Конституції України (щодо невинуватості особи, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду),

суд, відносно правового регулювання та підстав формування податкових вигод, приходить до наступних висновків.

Так, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які, для надання їм юридичної значимості (сили), крім іншого, мають бути сформовані за фактично вчиненою операцією.

Правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод, податкового кредиту з ПДВ, виникають за наявності сукупності певних обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства, законодавства з питань бухгалтерського обліку та стандартів бухгалтерського обліку пов`язують можливість формування спірних сум податкових вигод та які є передумовою його формування.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: (1) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; (2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; (3) придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; (4) наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; (5) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (6) наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст. 201 ПК України та підписана уповноваженою особою.

У той же час, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування витрат та податкового кредиту в контексті розглядуваних операцій, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності), фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій, видача податкової накладної особою, яка не є платником ПДВ та, крім того, відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів/податкових накладних.

В контексті наведеного суд, вирішуючи спір по суті, виходить також з положень абзацу другого ч. 2 ст. 77 КАС України відповідно до яких суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, оскаржувані рішення оцінюються судом виходячи з доведеності з боку фіскального органу тих обставин (фактичних підстав) і норм права (юридичних підстав), які наведені податковим органом в Акті перевірки, що забезпечує при вирішенні спірних взаємовідносин дотримання принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

У даному випадку, враховуючи, зокрема, приписи ст. 211 КАС України (щодо дослідження доказів), ст. 90 КАС України (щодо оцінки доказів), ч. 2 ст. 74 КАС України (щодо предмету доказування), суд приходить до висновку, що відповідач в порядку виконання обов`язку, встановленого ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів належними та допустимими доказами наявності обставин, які б свідчили про порушення позивачем податкового законодавства за взаємовідносинами із зазначеними контрагентами (щодо податку на прибуток та ПДВ), наявність яких би призводила до невизнання права позивача на формування спірних сум податкових вигод, а відтак фіскальний орган не довів законності та обґрунтованості оскаржуваних рішень.

Доводи, покладені Офісом ВПП в основу висновків Акту перевірки та оскаржуваних рішень, є доволі гіпотетичними та неприпустимо спрощеними. Висновки відповідача по суті ґрунтуються на припущеннях та недоведених обставинах, не обтяжені логічним зв`язком із зазначеними в Акті перевірками обставинами та застосованими нормами права, з огляду на що висновки Акту перевірки не можуть бути підставою для висновків про порушення позивачем податкового законодавства за відносинами із зазначеними контрагентами та підставою для прийняття спірних рішень (щодо ПДВ та податку на прибуток).

Наведені відповідачем аргументи та надані матеріали не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 КАС України.

Так, суд звертає увагу, що в усіх випадках поставка товару для позивача здійснювалась контрагентами позивача безпосередньо на переробний завод (ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ»), де за договорами між переробним підприємством та позивачем (т. 2, а.с. 238 - 256; т. 3. а.с. 15 - 25; т. 5, а.с. 98 -112) здійснювалась переробка давальницької сировини (при базисі поставки - DAP - переробний завод), а також безпосередня передача на заводі соняшника (т.5, а.с. 115 - 116; а.с. 166 і далі), що окремо підтверджується первинними документами щодо переробки (звіти, акти передачі робіт/послуг щодо переробки - т. 3, а.с. 1 - 14, 23; т. 5, а.с. 113 і далі; т. 5.), а також поставки заводу товару (а.с. 117 - 164 - реєстри ТТН, видаткові накладні на поставку; т.5., а.с. 165 - довіреність; т. 5.. а.с. 168 і далі), що у свою чергу свідчить про рух активів між позивачем та переробним підприємством, а до цього - між позивачем та його контрагентами.

Визначені умовами договорів між позивачем та його контрагентами умови поставки (базис поставки) DAP згідно правил Інкотермс (2010) передбачає максимальні обов`язки продавця - доставити товар у місце призначення. Поставка відбувається у момент, коли товар надано у розпорядження покупця в узгодженому місці призначення. Перехід ризиків - у місці доставки.

Відтак, у даному випадку контрагенти були зобов`язані доставити товар у місце доставки - на переробний завод, що і було вчинено, який (завод) і здійснював фізичне прийняття товару за угодами з позивачем щодо переробки товару.

За таких умов поставки позивач не вступає у відносини з перевізниками щодо організації перевезення, а прийняття товару для нього та для цілей переробки здійснює завод. Більш того, позивач ніяк не зв`язаний відносинами з іншими особами - постачальниками товару для контрагентів позивача, які у даному випадку доставили товар на завод.

За таких умов є очевидно безпідставними доводи та претензії відповідача до позивача щодо заповнення ТТН, претензій щодо «ланцюгу» постачання та можливих недоліків у діяльності контрагентів та інших осіб, з якими позивач не вступав у господарські відносини, оскільки у даному випадку товар був прийнятий переробним заводом від контрагентів позивача для позивача, що належним чином документально підтверджено.

Більш того, як вбачається із змісту Акту перевірки, за його текстом відповідач посилається на те, що товар був придбаний, постачання здійснювалось, як за відносинами позивача з його контрагентами, так і за відносинами останніх із своїми постачальниками.

Доводи відповідача зводяться до того, що (т.1, а.с. 122) активи отримані, але від невідомих осіб.

Однак, надані в кількох томах: договори (наприклад: т. 1, а.с. 214 - 246; т. 6., а.с. 89 і далі), первинні та платіжні документи (наприклад, т.2, а.с. 46 - 61; т. 3. а.с. 84 і далі (видаткові накладні); т. 7, а.с. 174 - 191 платіжні документи), податкові накладні (наприклад: т. 5, а.с.47 -73; т. 7, а.с 144 - 173), які сформовані за оподатковуваними операціями, товарно-транспортні накладні (наприклад, т.2, а.с. 108 - 211; т. 4., а.с. 226-246; т.5, а.с. 1-46; т. 7, а.с. 38 - 143), а також інші матеріали: акти перерахунку ціни по якості (наприклад, т. 2, а.с. 2; т. 4., а.с. 191 - 225), рахунки (наприклад, т. 2, а.с. 3), посвідчення про якість зерна, яке передається від контрагентів позивача для позивача на заводі, складені контрольно-вимірювальною лабораторією заводу з посиланням на державні номери т/з та на накладні (наприклад, т. 2, а.с. 70 - 107; т. 7, а.с. 1 - 37), які зазвичай супроводжують такого роду операції, дані бухгалтерського обліку (т.3, а.с. 185 і далі), витяги з реєстрів прийнято сировини в рамках договору переробки (наприклад: т. 5, а.с. 95 -97) у достатній мірі дають уяву про суть операцій, підтверджують факт поставки товару для позивача від його контрагентів, деталізують ці поставки та підтверджують правомірність формування спірних сум податкових вигод.

Наявні матеріали не дають підстав для сумніву щодо реальності спірних операцій.

Вказані документи містять реквізити та інформацію, які є достатніми вважати ці документи юридично значимими, у т.ч. для проведення в обліку спірних операцій.

Наведені у первинних документах відомості відповідають та кореспондуються з даними податкових накладних.

Претензій що реєстрації податкових накладних контролюючим органом не заявлено.

Контрагенти позивача на момент видачі податкових накладних, вчинення господарських операцій з поставки були зареєстровані платниками ПДВ, що не заперечується в Акті перевірки, а отже видача ними податкових накладних як платниками ПДВ є правомірною.

Відносно претензій Офісу до ТТН, які власне безпосередньо підтверджують прибуття товару на переробний завод, відповідачем під час перевірки залишено поза увагою те, що позивач не складає та не оформлює ТТН, а прийняття товару здійснюється на переробному заводі, а відтак претензії відносно їх змісту не можуть бути спрямовані на адресу позивача як підстава для невизнання факту поставки та сформованих податкових вигод.

Відносно ТТН відповідачем залишено поза увагою, що на їх зворотному боці містяться численні відмітки, сформовані у пункті прийняття товару на переробному заводі, підписані охороною та, зокрема, вагарем, які фіксували факт прибуття транспортного засобу на завод, його проходження, зважування товару у місці доставки та результати перевірки якості. При цьому, в ТТН міститься посилання на те, що перевезення здійснюється контрагентом позивача на переробне підприємство для позивача для переробки (наприклад, т. 5, а.с. 1).

Щодо відсутності ціни, то її відсутність в ТТН обґрунтовано пояснюється позивачем необхідністю зважування в місті доставки, у зв`язку з чим формувалися вищезгадані акти перерахунку ціни в залежності від якості товару.

Крім іншого, під час розгляду справи ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ» (т.8, а.с. 201 - 210) надані пояснення та матеріали, відносно того, що вказане товариство є переробним підприємством (олійноекстракційний завод, завод рафінації та фасування рослинної олії) та між позивачем та переробником укладені договори № 02/2016-2017 від 26.08.2016, № 01/2017-20198 від 07.07.2017, № 03/2017-2018 на переробку давальницької сировини (насіння соняшника / ріпаку), яке поставлялося протягом січня - лютого 2017, липня - серпня 2017, яке доставлялося від ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» (як соняшник, так і ріпак) відповідно до договорів, укладених з ТОВ «СВІТОІЛ». Також підтверджено отримання насіння соняшника від ТОВ «САКУРА-ЛОТ» (виключно соняшник) протягом листопада - грудня 2017, січня - лютого 2018 відповідно до договорів, укладених з ТОВ «СВІТОІЛ». Зазначене насіння фактично не було передано у переробку, а було реалізовано ТОВ «СВІТОІЛ» на користь третіх осіб, але не виключно на користь ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ».

ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ» зазначає, що насіння фактично завозилось на складське приміщення ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ» у м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Мурманська, 37-Г вантажними автомобілями від ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕЙД» та ТОВ «САКУРА-ЛОТ». Вказане приміщення є частиною майнового комплексу товариства, право власності на яке підтверджується відповідним витягом з реєстру.

Додається, що факт в`їзду/виїзду вантажних автомобілів, зазначених у ТТН, додатково відображається електронному журналі, який ведеться службою охорони (наприклад, т. 5, а.с. 95 і далі). Достовірність інформації представник служби охорони засвідчує особистим підписом.

У поясненнях переробного підприємства (т. 8, а.с. 202) наведено сукупність інформації щодо: вантажовідправника (ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ»; ТОВ «САКУРА-ЛОТ»), дату та час в`їзду та виїзду кожного окремого автомобіля на територію заводу з його номером та номером причепу, вагу нетто (т).

Додається (т. 8., а.с. 207), що після в`їзду автомобіля на територію заводу такий автомобіль прямує до автомобільних ваг. Автомобіль та причеп зважуються разом. Вага брутто, вага нетто, фіксуються в електронному журналі. При цьому, вага нетто та брутто, а також підпис відповідального вагаря зазначається на зворотному боці ТТН, що має місце і у даному випадку.

Окрім того, лабораторія заводу здійснювала відбір зразків насіння із кожного автомобіля з метою перевірки його якісних характеристик. В результаті лабораторією видавались посвідчення про якість на кожен автомобіль.

У поясненнях заводу наведено перелік та інші відомості щодо посвідчень відносно насіння соняшника, поставленого ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕСТ» та ТОВ «САКУРА-ЛОТ» на користь ТОВ «СВІТОІЛ» (т. 8, а.с. 207 - 210).

Виходячи з наведеного, є безпідставними твердження відповідача щодо необхідності оформлення складських розписок між позивачем та його постачальниками, оскільки позивач не є зерновим складом, не акумулює на складах (елеваторах) товар, а передає його на переробку, шляхом фізичної доставки контрагентами товару на переробне підприємство.

З наведеного також вбачається підтвердження фактичного в`їзду/виїзду транспортних засобів, вказаних у ТТН, на завод, що спростовує доводи відповідача відносно зворотного.

Що стосується посилання відповідача на те що ТОВ «Агрофірма союз», ТОВ «Людмилівський елеватор», ТОВ «Хутірське», ПСП «УкрРосХим», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , не надавали послуги автоперевезень товару для ТОВ «Світоіл» з ТОВ «Зерно-трест» та з ТОВ «САКУРА-ЛОТ», слід зазначити, що відповідач не надав з приводу приналежності т/з жодної офіційної інформації.

Більш того, позивач сам зазначає, що із вказаними особами не вступав у відносини, оскільки перевезення організовувалось контрагентами з доставкою товару на переробне підприємство, яке і приймало продукцію, що підтверджується рухом транспорту та товару по підприємству, даними охорони заводу, якими безпосередньо встановлювалась особа водія/перевізника та оглядалися транспорті засоби з фіксацією часу та д/н. Більш того, в ТТН згадані Офісом товариства/підприємці не вказані перевізниками, перевізниками вказані ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , з якими позивач не вступав у відносини щодо оформлення перевезення товару.

При цьому, можливі обставини організації та проведення перевезень вказаними особами, у т.ч. ТОВ «САКУРА-ЛОТ», товару на завод за готівку, без оформлення відносин з власниками т/з та контрагентами позивача, не є предметом розгляду даної справи, не спростовують факт доставки товару від вказаних контрагентів на користь позивача, але контролюючі органи не позбавлені можливості з`ясування вказаних обставин при проведенні окремої перевірки певних осіб на предмет дотримання вимог податкового законодавства.

Що стосується наявності ресурсів у контрагентів, слід зазначити, що з їх пояснень та наявних матеріалів вбачається, що вони є посередниками у процесі скупки насіння ріпаку та соняшника для цілей його поставки на користь позивача на переробний завод, що за загальним правилом не потребує значного обсягу трудових та інших ресурсів, для оформлення, по суті, документів відносно переміщення товару від їх постачальників на переробний завод для позивача.

При цьому, слід додати, що під час розгляду справи в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, а також враховуючи те, що ТОВ «ЗЕРНО-ТРЕЙД» надано форму 1-ДФ (т. 8, а.с. 119-120), відповідачем, однак, не доведено перед судом обсягів активів, трудових та матеріальних ресурсів, які були необхідні контрагентам позивача для виконання спірних операцій, але були відсутні, що додатково вказує на необґрунтованість та безпідставність висновків відповідача.

В контексті останнього слід зазначити, що суду не надано жодного екземпляру (копії) податкової звітності, інформація з якої б підтверджувала доводи відповідача відносно ресурсів та витрат на них, хоча така інформація (звітність) витребовувалась у відповідача, як власне і всі документи/матеріали, на які містяться посилання в Акті перевірки.

У свою чергу, учасниками справи надано довідку сільської ради (т.5, а.с. 184) відносно того, що, наприклад, у ТОВ «САКУРА-ЛОТ» на умовах суборенди перебувають земельні ділянки загальною площею 3740 га (ріллі).

Що стосується «Узагальненої інформації», на яку посилається Офіс ВПП в Акті перевірки, як і на різноманітні «службової записки», наприклад, від 21.12.2017 №4009/26-15-21-07 (щодо товариства, з яким позивач не вступав у відносини), слід зазначити, що вказані документи суду не надані.

У зв`язку з цим, слід додати, що виходячи з положень п. 73.5. ПК України з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків.

Тобто, єдиною формою та способом отримання під час перевірки позивача податкової інформації відносно контрагентів позивача є проведення за зверненням відповідача зустрічних звірок, що є легальним способом дій контролюючого органу у такого роду ситуаціях з метою отримання юридично значимої інформації/доказів, а відтак, різноманітні «узагальнення» та аналогічні сурогати, складені поза межами п. 72.5. ПК України, є юридично дефектними творами, які не можуть бути юридичного значимими матеріалами в контексту положень п. 72.5. ПК України, у зв`язку з чим формування на їх підставі висновків Акту перевірки та, відповідно оскаржуваних рішень, є протиправним.

У даному випадку, зустрічні звірки по контрагентам не проводились, довідки за їх результатами не складалися, що свідчить про відсутність належних та допустимих доказів в обґрунтування висновків Акту перевірки відносно податкового обліку контрагентів та результатів їх діяльності.

Більш того, навіть контролюючий орган за місцезнаходження контрагента звернув увагу Офісу ВПП на намагання отримати інформацію поза межами процедури проведення зустрічних звірок (т.6, а.с. 35).

Не надано у документарному виразі і співставлення даних ЄРПН по контрагентам позивача та їх постачальникам, а також по продавцям для цих постачальників, на результати якого посилається відповідач в Акті перевірки.

При цьому, наведені в Акті міркування контролюючого органу не супроводжуються інформацією про номенклатуру поставки (її співставлення).

Як вже зазначалося, до відзиву надано лише супровідний лист від ГУ ДФС у Миколаївській області від 13.02.2018 про направлення інформації.

Актів перевірок інших осіб (не контрагентів позивача), на які посилається Офіс в Акті перевірки - також не надано.

Відносно того, що в ході досудового розслідування заходами не вдалося встановити місцезнаходження ТОВ «Зерно-трест», місце зберігання його первинних документів, а також проживання відповідних службових осіб, як і щодо посилання на аналогічні доводи відносно інших підприємств, з якими позивач не вступав у господарські відносини, слід зазначити, що вказане товариство бере участь у справі, надає пояснення.

Доказів вжиття заходів по встановленню місцезнаходження цього товариства суду не надано, як і результатів фіксації таких обставин (щодо перевірки місцезнаходження на місці).

Що стосується посилання на акт перевірки ТОВ «Деметра Л» (ПН 31008240) по відносинам з ТОВ «Зерно-трест»» (акт від 21.11.2017 року № 387/11/28-14-04/31008240), слід зазначити, що відповідно до постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року у справі № П/811/2394/17, яка набрала законної сили 24.05.2018, податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі висновків зазначеного акту перевірки - визнано протиправними та скасовані.

Підсумовуючи наведене у сукупності, слід зазначити, що доводи відповідача щодо безоплатного отримання товару від невідомих осіб не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Слід додати, що в Акті перевірки не наведено жодних обставин та доказів, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

На безпідставність висновків Акту перевірки по суті звернув свою увагу і Business Ombudsman у своєму зверненні від 07.11.2019 вих. № 21855 до Голови ДПС України (т.1, а.с. 183 - 193), зазначивши, що на думку Ради бізнес-омбудсмена: з матеріалів перевірки однозначно не вбачається, що ОВПП довів відсутність фактичного руху товарів саме між скаржником та його безпосередніми контрагентами; ОВПП не навів достатніх обґрунтувань на користь того, що ним відкинута версія стосовно того, що реальними вигодонабувачами могли бути саме контрагенти позивача, які могли набути товар з невідомого джерела, однак після цього реально та законно реалізувати її скаржнику (позивачу). Важливо зазначити, що у Акті перевірки відсутні переконливі аргументи на користь приналежності контрагентів позивача до СГ з ознаками фіктивності. Інформація, якою оперую ОВПП стосується не самих контрагентів, а їхніх контрагентів. У свою чергу, зазначено Радою бізнес-омбудсмена, перекладання відповідальності на скаржника (позивача) виходить за межі принципу розумної податкової обачності та не узгоджується із принципом індивідуальної відповідальності. На думку Ради, твердження про абсолютну неможливість здійснення діяльності контрагентами зі штатом працівників 3-4 особи, яке міститься в Акті перевірки, є занадто категоричним і при цьому не підкріпленим жодними розрахунками. Звернута увага на відсутність кримінальних проваджень безпосередньо щодо контрагентів позивача та дію в Україні принципу презумпції невинуватості. Додатково звернута увага на те, що під час реєстрації п/н фактично здійснювалась перевірка реальності операцій. Відповідно, слідуючи за логікою ПК України якщо податкова накладна зареєстрована в ЄРПН, то вона є достатнім підтвердженням правомірності формування податкового кредиту на її підставі і такий кредит не може ставитись контролюючим органом під сумнів. Відносно відстеження приналежності т/з звертається увага на відсутність конкретного опису джерел та способу отримання такої інформації і не надав жодного документу МВС.

Суд вважає за необхідне додати, що матеріалів кримінальних проваджень, копій ухвал слідчих суддів, на які посилається відповідач в контексті осіб, з якими позивач не вступав у відносини, у т.ч. вироків, які набрали законної сили - відповідачем не надано.

У зв`язку з цим слід зазначити, що відповідно до ч. 6 ст. 79 КАС України лише вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, та лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відтак, сама по собі ухвала слідчого судді не є носієм доказової інформації, не є допустимою та достатньої підставою для формування висновків Акту перевірки, а сформульовані таким чином висновки Акту перевірки не є належною та допустимою підставою для невизнання податкових вигод.

Суд, крім іншого та в контексті наведеного наголошує також на тому, що згідно з усталеною судовою практикою вищих судових інстанцій, можливі порушення податкового законодавства з боку контрагентів позивача, чого в даному випадку не доведено відповідачем, за відсутності доказів протиправної змови учасників спірних операцій з метою отримання позивачем (покупцем) необґрунтованої податкової вигоди, не є підставою для висновку про порушення саме покупцем вимог податкового законодавства та не є підставою для позбавлення покупця сформованих податкових вигод за фактично вчиненою операцією.

Під час розгляду справи відповідачем не надано вироку суду відносно посадових осіб позивача або контрагентів позивача за спірними операціями, яким би встановлювались обставини протиправної діяльності цих осіб та підприємств з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди за спірними операціями.

Слід також зазначити, що під час розгляду справи не надано рішення суду відносно контрагентів позивача, яке б набрало законної сили та було прийнято в порядку ст. 55-1 ГК України ("Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання").

У взаємозв`язку з наведеним, суд також зазначає, що під час розгляду справи контролюючим органом не надано рішення суду, прийнятого в порядку ст. 234 ЦК України щодо фіктивності правочинів, тобто щодо вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Під час розгляду справи контролюючим органом також не надано рішення суду про визнання правочинів з контрагентами недійсними з підстав їх суперечності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, як-то передбачено приписами ч. 3 ст. 228 ЦК України.

Відповідачем по суті не надано в порядку виконання обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України, будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б свідчили про порушення позивачем податкового законодавства та наявність яких би призводила до невизнання права позивача на формування спірних сум податкових вигод за відносинами з контрагентами та які б відповідно до вищезгаданих положень податкового законодавства та законодавства з питань бухгалтерського обліку унеможливлювали формування позивачем спірних сум податкових вигод за вищезгаданими операціями, які б свідчили про нездійснення спірних операцій та про юридичну дефектність первинних документів за спірними операціям, а відтак контролюючим органом не доведено законності та обґрунтованості висновків Акту перевірки та оскаржуваних рішень.

Підсумовуючи, суд наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У даному випадку, враховуючи вищенаведене в сукупності, а також обов`язок відповідача, встановлений ч. 2 ст. 77 КАС України, суд приходить до висновку про недоведеність з боку контролюючого органу вчинення позивачем заявлених в Акті перевірки порушень податкового законодавства та, відповідно, законності та обґрунтованості оскаржуваних рішень, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.

Враховуючи наведене та положення ст. 139 КАС України позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 19 210,00 грн. (пл. дор. № 95 від 22.11.2019).

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу.

Як вже зазначалося, позивачем надано заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу з додатками (т. 8, а.с. 230 - 239) із деталізованим по роботам/послугам звітом та вартістю послуг у розмірі 71 067,61 грн., а також рахунком, актом та платіжним документом.

Відносно останнього відповідачем подано заяву (т.8, а.с. 281 - 282) щодо зменшення судових витрат, в якій зазначено, що більшість пунктів зазначених у детальному описі робіт є однотипними, з огляду на що, як вважає Офіс, можуть мати назву підготовки позовної заяви, написання позовної заяви. Вважає, що дублювання аналогічних робіт зроблено з метою завищення витрат на правову допомогу. Відповідач вважає, що всі витрати, які були вчинені до фактичного відкриття провадження у справі такими, що безпосередньо не пов`язані з розглядом справи, а тому не повинні бути компенсовані за рахунок державного бюджету.

Вирішуючи це питання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 КАС України однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є: відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту ст. 134 КАС України вбачається, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У даному випадку судом досліджено: договір про надання правової допомоги № 253-АО- 1/2-19 від 25.02.2019 (т.1, а.с. 52-54), укладений між позивачем та АО «ІНТЕГРІТЕС»; оригінал ордеру на ім`я адвоката Харченко К.І. від АО «ІНТЕГРІТЕС» (т.1, а.с. 58а); заяву про стягнення судових витрат (т.8, а.с. 230); звіт з детальним описом робіт, наданих адвокатами позивача з метою захисту його інтересів у справі № 640/23747/19 (т. 8, а.с. 232 - 233), додаток № 3 від 18.11.2019 до договору про надання правової допомоги (т. 8, а.с. 234 - 236), рахунок на оплату № 247 від 11.12.2019 на суму 71067,61 грн.; копію платіжного доручення від 20.12.2019 № 109 щодо оплати послуг на суму 71067,61 грн., акт надання послуг від 14.01.2020, з рахуванням змісту яких, суд вважає наведений розмір витрат обґрунтованим, доведеним, розумним та витрати - неминучими, розмір витрат таким, що відповідає складності справи та зусиллям, які були необхідними для поновлення репутаційних втрат позивача.

Зокрема, описом робіт визначено: дослідження наданих документів, у т.ч. акту перевірки, спірних рішень, аналіз додаткових доказів, наданих позивачем, обговорення тактики та стратегії захисту інтересів клієнта, формування правової позиції, складення проекту позову, фіналізація проекту позову, підготовка доказів в якості додатків до позову (загалом матеріали справи містять 8 томів матеріалів), направлення поштою позову до суду, ознайомлення з відзивом, формування правої позиції для проекту відповіді на відзив з перевіркою відомостей, на які посилається відповідач, підготовка відповіді на відзив, підготовка доказів в якості додатків до відповіді на відзив, його направлення.

Судом береться до уваги, як вже зазначалося, - складність справи (справа розглядалася у загальному провадженні), значна сукупність обставин, які підлягали встановленню та з`ясуванню, а також матеріалів, обсяг матеріалів по кожному епізоду (по кожному контрагенту та по кожній окремій операції позивача з контрагентами), загальну суму заявлених до позивача претензій (більше 25 млн. грн.), що у свою чергу зумовлювало необхідність проведення такого аналізу подій та документів, господарських операцій і з боку адвокатів АО та формування відповідних матеріалів до суду, що, вочевидь, потребувало значного часу та зусиль.

Відтак, вказані витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі - як зазначено вище.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 14, 19, 72 - 77, 90, 134, 139, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Світоіл" (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корпус А, кімната 606, код ЄДР: 39072114) - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.09.2019: № , № , № , які прийняті Офісом великих платників податків ДПС України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, код ЄДР: 43141471).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світоіл" (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корпус А, кімната 606, код ЄДР: 39072114) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, код ЄДР: 43141471) 19 210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять грн.) на відшкодування судового збору, сплаченого за пл. дор. № 95 від 22.11.2019.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світоіл" (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корпус А, кімната 606, код ЄДР: 39072114) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, код ЄДР: 43141471) 71 067,61 грн. (сімдесят одну тисячу шістдесят сім грн. 61 коп.) - витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін

Повний текст рішення суду складений та підписаний 26.10.2020.