Справа № 540/2333/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2333/20

Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І. Дата і місце ухвалення: 16.09.2020р., м. Херсон
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

(у зв`язку із неявкою сторін у судове засідання,

справу розглянуто в порядку ст.. 311 КАС України)

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 11.08.2020р. №UA508000/2020/000086/2.

Позов обґрунтовувало тим, що з метою здійснення митного оформлення товару (прожектори металеві побутового призначення для відкритих просторів при стаціонарній установці на нерухомих об`єктах з світлодіодними ЛЕД лампами, код товару ), ввезеного на митну територію України на виконання умов контракту, укладеного 10.01.2018р. з компанією-нерезидентом FOSHAN SHUNDE CLIPLEY ELECTRICAL INDUSTRIAL CO., LTD, позивачем до Чорноморської митниці Держмитслужби була подана митна декларація, в якій митну вартість товару визначено за першим методом ціною договору. На підтвердження митної вартості товару були надані відповідні підтверджуючі документи. Однак, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 11.08.2020р. №UA508000/2020/000086/2, обґрунтоване тим, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таке рішення ТОВ «Строй Мир» вважає незаконним та зазначає, що товариством надано митному органу достатньо документів, з яких являється за можливе встановити митну вартість товару, задекларовану підприємством.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року позов задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення Чорноморської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 11.08.2020р. №UA508000/2020/000086/2.

Стягнуто з Чорноморської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Строй Мир» судовий збір у сумі 3048,25 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Чорноморська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 16.09.2020р. з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Строй Мир».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Чорноморська митниця Держмитслужби зазначила, що декларантом заявлені неповні відомості про митну вартість товарів, надані документи містять розбіжності, а тому в ході виконання митним органом митних формальностей не виявилось за можливе підтвердити заявлену декларантом митну вартість товарів, оскільки складові митної вартості (фактурна вартість) достовірно документально не підтверджені. Додатково подані позивачем документи не спростували сумніви щодо достовірності заявленого рівня митної вартості.

Зокрема, Митним органом встановлено відсутність посилання на контракт у рахунку-фактурі від 10.06.2020р. №LS20049, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Серед документів, наданих Митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості, відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. Крім того, додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість. Декларантом не надано Митниці: страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та кількісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення.

З огляду на викладене, апелянт зазначає, що митна вартість товарів, заявлена позивачем за основним методом (за ціною договору), не могла бути визнана органом доходів і зборів, у зв`язку з чим, після проведених консультацій, Митним органом правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.01.2018р. між компанією FOSHAN SHUNDE CLIPLEY ELECTRICAL INDUSTRIAL CO., LTD, як Продавцем, та ТОВ «Строй Мир», як Покупцем, укладено контракт №СН-UA-10/01/18 на продаж товару, за умовами якого Продавець зобов`язується на умовах CIF ODESSA/CHORNOMORSK/YUZHNIY відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс-2010» продати, а Покупець оплатити та прийняти товар в асортименті, кількості і цінах згідно супровідних документів.

На виконання умов вказаного контракту FOSHAN SHUNDE CLIPLEY ELECTRICAL INDUSTRIAL CO., LTD поставлено ТОВ «Строй Мир» товар: прожектори металеві побутового призначення для відкритих просторів при стаціонарній установці на нерухомих об`єктах з світлодіодними ЛЕД лампами, код товару , у кількості 24380 шт.

Для здійснення митного оформлення товару, поставленого за вказаним контрактом, 11.08.2020р. декларантом ТОВ «Строй Мир» подано митну декларацію №UA508040/2020/007064, в якій митну вартість товару визначено за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), що становить 11630,32 доларів США.

Разом із митною декларацією № UA508040/2020/007064, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист б/н від 10.06.2020р., рахунок-фактуру (інвойс) від 10.06.2020р. №LS20049, коносамент від 19.06.2020р. №MRFB20062575, автотранспортну накладну від 10.08.2020р. №6450, декларацію про походження товару від 10.06.2020р. №LS20049, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.06.2020р. №20, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.08.2018р. б/н, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 10.01.2018р. №CH-UA-10/01/18.

При здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками виявлено ризики, а саме: сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов`язкових митних процедур, які полягали у ретельному опрацюванні поданих документів для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст.53 Митного кодексу України.

У зв`язку з цим, відповідачем, на підставі ч.3 ст.53 Митного кодексу України, запропоновано ТОВ «Строй Мир» надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: якщо здійснювалося страхування страхові документи; каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Декларанта повідомлено, що згідно п.6 ст.53 Митного кодексу України, він або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, ТОВ «Строй Мир» додатково були надані наступні документи: прайс-лист, комерційну пропозицію. Також, повідомлено митний орган про відсутність будь-яких інших документів.

11.08.2020р. Чорноморською митницею Держмитслужби за митною декларацією №UA508040/2020/007064 прийнято рішення №UA508000/2020/000086/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого митна вартість товару відкоригована за другорядним методом визначення митної вартості товару резервним.

В рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. Декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності.

Зокрема, митний орган посилався на те, що:

- у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 10.06.2020р. №LS20049 відсутнє посилання на контракт, на виконання якою він виданий, а також банківські реквізити продавця;

- поставка товарів здійснюється на умовах поставки CIF, відповідно до Інкотермс 2010. Згідно ч.2 ст.53 МКУ документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування). Відповідно до умов поставки CIF згідно з Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж та надати покупцю страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття. Разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, не надано;

- додатково наданий прайс-лист мас адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців.

Зважаючи, на спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом «По товару можливе заниження митної вартості» було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, внаслідок чого встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну. На вимогу митного органу декларантом не надано страхові документи; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Враховуючи викладене та за результатами проведеної консультації митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 08.07.2020р. №UА807170/2020/034022, а саме 4,63 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 8628,2 * 4,63 = 39948,57 дол. США).

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення про коригування митної вартості товарів ТОВ «Строй Мир» звернулося з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений ТОВ «Строй Мир» метод визначення митної вартості товарів документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі МК України).

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом зокрема, у постановах від 13 лютого 2020 року (справа №812/1325/17), від 11 лютого 2020 року (справа №520/9544/18), від 12 лютого 2019 року (справа №808/1801/18), від 26 червня 2018 року (справа №814/1996/15), від 22 травня 2018 року (справа №808/178/16), від 23 жовтня 2018 року (справа №820/1761/17), постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року (справа №21-127а15), від 30 червня 2015 року (справа № 21-591а15), в яких зазначено, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як встановлено колегією суддів, обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної позивачем митної вартості товару, заявленому у спірному випадку до декларування, апелянт послався на те, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності.

Зокрема, підставою для висновку, що надані ТОВ «Строй Мир» документи містять розбіжності та не містять інформації щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, Чорноморською митницею Держмитслужби в п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів від 11.08.2020р. №UA508000/2020/000086/2 зазначено те, що товариством не надано страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування.

На вказану обставину посилається апелянт і в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність таких посилань відповідача, оскільки згідно п. 3.1 Контракту, поставка товару здійснювалась на умовах CIF-ODESSA/CHERNOMORSK/YUZHNIY згідно міжнародних правил Інкотермс-2010.

Відповідно до умов поставки CIF (Cost, Insurance and Freight), згідно міжнародних правил Інкотермс-2010, термін «вартість, страхування та фрахт» означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення. З наведеного вбачається, що витрати і фрахт для доставки товари до порту України оплачені продавцем товару згідно застосованого терміну «CIF», яким відповідне передбачено.

Правила Інкотермс-2010 також не передбачають обов`язкового надання Покупцю (декларанту) документів щодо страхування товару, а лише на його вимогу. Перелік витрат, що одразу не включені до вартості товару, та які необхідно додати до фактурної вартості для визначення митної вартості товару зазначено у ч.10 ст.58 МК України. Під час декларування митної вартості, відповідно до ч.2 ст.53 МК України декларант повинен надати документи, що підтверджують розраховану митну вартість (тобто складові митної вартості). Більше того, надання цих документів митним органам України не передбачено жодним міжнародним документом з митної справи.

З огляду на визначені зовнішньоекономічним контрактом №CH-UA-10/01/18 від 10.01.2018р. умови поставки витрати на страхування товару вже є включеними продавцем у фактурну вартість товару, а тому додаткові витрати на страхування товару до порту, згідно з вимогами частини десятої статті 58 МК України, ТОВ «Строй Мир» не понесло.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18 липня 2019 року (справа №821/829/18), від 14 серпня 2018 року (справа №821/1617/17).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, в п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів від 11.08.2020р. №UA508000/2020/000086/2 зазначено, що у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 10.06.2020р. №LS20049 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана обставина не може впливати на визначення митної вартості товарів.

Комерційні документи - це документи, які дають вартісну, якісну та кількісну характеристику товару. Вартісна характеристика товару надається в рахунку-фактурі та у рахунку-проформі. Рахунок-фактура є видом комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена в рахунку-інвойсі ціна товару повністю співпадає з ціною товару, вказаною в інших супровідних документах, та з ціною, яка була заявлена позивачем до декларування.

Колегія суддів зазначає, що не зазначення у наданому до митного оформлення рахунку від 10.06.2020р. №LS20049 реквізитів контракту, на виконання якого він виданий, не впливає на числові значення складових митної вартості, оскільки затвердженої форми рахунку-фактури та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено, при цьому надані до митного органу документи містять відомості щодо ціни, що фактично сплачена, а рахунок фактуру та інвойс можна ідентифікувати з поставкою оцінюваного товару.

Крім того, вказані обставини не виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товарів. При цьому колегія суддів враховує правову позицію, викладену, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05 березня 2019 року (справа №815/5852/17).

Окрім того, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 17 квітня 2018 року (справа №815/329/17), навіть відсутність оплати за товар не впливає на митну вартість такого з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

В рішенні про коригування митної вартості товарів жодним чином не обґрунтовано, яким чином відсутність посилань на контракт в інвойсі, при наявності того, що товари вказані у інвойсі повністю збігаються з контрактом та іншими документами, наданими для митного оформлення, впливає на митну вартість товару.

Щодо посилань апелянта на те, що додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців, то колегія суддів зазначає, що прайс-лист це документ інформаційного характеру, який містить список цін та слугує способом для продавця розповсюджувати інформацію про товар, та за жодних умов не може бути первинним документом для визначення митної вартості товару.

Колегія суддів вважає, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.

Що стосується посилань Митниці на відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини, слід зазначити, що вказані документи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 МК України, не є основними та обов`язковими документами, які підтверджують митну вартість товарів. Слід зауважити, що висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, надаються на письмову вимогу митниці виключно у випадку їх наявності у декларанта.

Крім того, відсутність таких додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Так само й інших юридичних фактів, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Варто зазначити, що пункт 33 рішення про коригування митної вартості товарів, яке є предметом спору у даній справі, не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Крім того, у рішенні від 11.08.2020р. №UA508000/2020/000086/2 відсутня вказівка на товар, інформація щодо митної вартості за яким взята відповідачем за основу при коригуванні митної вартості товарів позивача.

Колегія суддів зазначає, що навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення митного органу є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Натомість, митним органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення, не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст. 57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Строй Мир» про визнання протиправним та скасування рішення Чорноморської митниці Держмитслужби від 11.08.2020р. №UA508000/2020/000086/2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Чорноморської митниці Держмитслужби та скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа, у відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України, є справою незначної складності, тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 жовтня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук