Справа № 804/6149/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 804/6149/17

адміністративне провадження № К/9901/47940/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шарапи В.М.,

суддів - Стеценка С.Г., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - уповноважена особа Фонду, Фонд, ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно) на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року у складі судді Дєєва М.В. та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року у складі колегії суддів: Олефіренко Н.А. (головуючий), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду Волкова Олександра Юрійовича, Фонду про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. У вересні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом у якому просила:

1.1 визнати протиправним віднесення уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк Михайлівський" переказів коштів, здійснених 19 травня 2016 року з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 на загальну суму 152989,31 грн до категорії правочинів та визнання їх нікчемними правочинами;

1.2 визнати неправомірною бездіяльність уповноваженої особи Фонду Волкова О.Ю. щодо не включення рахунків ОСОБА_1 №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

1.3 зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю. включити рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду та надати Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника ПАТ "Банк Михайлівський", що має право на відшкодування коштів за вкладами;

1.4 визнати незаконною бездіяльність Фонду і його виконавчої дирекції, що полягає у самовідмежуванні Фонду від діяльності уповноважених осіб Фонду, які є працівниками Фонду і підзвітні йому щодо формування Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, відповідно до вимог законодавства;

1.5 зобов`язати Фонд внести зміни та доповнення до Загального реєстру відшкодувань для здійснення виплат коштів ОСОБА_1 за її вкладами на загальну суму 152989,31 грн.

2. Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 19 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року, позов задовольнив частково.

Визнав протиправним віднесення уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Михайлівський» переказів коштів, здійснених 19 травня 2016 року з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» () на рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 на загальну суму 152989,31 грн до категорії правочинів та визнання їх нікчемними правочинами.

Визнав неправомірною бездіяльність уповноваженої особи Фонду Волкова О.Ю. щодо не включення рахунків ОСОБА_1 №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Зобов`язав уповноважену особу Фонду Волкова О.Ю. включити рахунки ОСОБА_1 №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду та надати Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», що має право на відшкодування коштів за вкладами.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

2.1 Ухвалюючи рішення суди попередніх інстанцій виходили із того, що позивач у розумінні норми статті 2 Закону України від 3 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI) є вкладником банку. Крім того, суди зазначили, що відповідач не довів наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

3. Судами попередніх інстанцій встановлено:

3.1 15 жовтня 2015 року між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір №980-026-000001492 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», згідно з умовами якого у ПАТ «Банк Михайлівський» був відкритий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я позивача у гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касового обслуговування.

3.2 13 квітня 2016 року між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» укладено договір «Суперкапітал» (Новий) №980-026-000221169 на підставі якого позивач передав ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» в користування грошові кошти в сумі 149000,00 грн.

3.3 19 травня 2016 року з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» на рахунок позивача були перераховані кошти в сумі 149000,00 грн з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором №980-026-000221169 від 13 квітня 2016 року та кошти в сумі 3989,31 грн з призначенням платежу «оплата процентів по договору №980-026-000221169 від 13 квітня 2016 року».

3.4 Постановою Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк Михайлівський».

3.5 На підставі постанови Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року №124-рш виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12 липня 2016 року №1213 «Про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатору банку», яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено Волкова О.Ю. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію вказаного банку.

3.6 1 червня 2016 року Тимчасовою адміністрацією ПАТ «Банк Михайлівський» складено акт №2 «Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності.

3.7 У акті зазначено про виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності - виконання 19 травня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» платіжних документів ТОВ «Інвестиційний розрахунковий центр» з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі 1298015 973,74 грн.

3.8 Відповідно до витягу з Додатку 2 до акту №2 від 1 червня 2016 року, складеного та підписаного уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» Волковим О.Ю. від 17 жовтня 2017 року, у перелік вкладників, на рахунки яких 19 травня 2016 року здійснені перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр», на загальну суму 152989,31 грн.

3.9 1 червня 2016 року Тимчасовою адміністрацією ПАТ «Банк Михайлівський» винесено наказ №42/2, яким затверджено результати перевірки правочинів, викладені в акті №2 від 1 червня 2016 року, відповідно до якого встановлена нікчемність правочинів та застосовано наслідки нікчемності правочинів з подальшим виданням відповідного розпорядження.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

4. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, уповноважена особа Фонду звернулася із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

4.1 На обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначив, що договір позики укладений між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" без участі банку, як повіреного, а кошти, що вносились/отримувались за таким договором, по своїй природі не є вкладом згідно із Законом №4452-VI та Законом України "Про банки та банківську діяльність".

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

5. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

6 . Так, відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 26 Закону №4452-VI, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

7. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

8. Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

9. Згідно частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 27 цього Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

10. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

11. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

12. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

13. Відповідно до частини другої статті 38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

14. Частина третя статті 38 Закону №4452-VI містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

15. Законом України від 16 липня 2015 року №629-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" (далі - Закон №629-VIII), який набрав чинності 12 серпня 2015 року частину третю статті 38 Закону №4452-VI доповнено пунктом 9 згідно із яким правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

16. Такі зміни були внесені до Закону №4452-VI, набули чинності і діяли станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин.

17. Таким чином, вчинення (укладення) банком, віднесеним до проблемних, правочинів (у тому числі договорів) з порушенням норм законодавства, зокрема Закону України "Про банки і банківську діяльність", Закону України "Про Національний банк України", може бути підставою для невключення до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв`язку із віднесенням таких правочинів (в тому числі договорів) до числа нікчемних відповідно до пункту 9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI.

18. Водночас, з метою забезпечення захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банків, вирішення питання щодо відшкодування їм коштів, а також для запобігання таким зловживанням у майбутньому прийнято Закон України від 15 листопада 2016 року №1736-VІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживанням у сфері банківських та інших фінансових послуг" (далі - Закон №1736-VІІІ), яким, крім іншого, внесені зміни до Закону №4452-VI.

19. З пояснювальної записки до проекту Закону №1736-VІІІ видно, що необхідність прийняття вказаного законопроекту виникла у зв`язку з набуттям розповсюдження схемою, за якою у приміщеннях банку фізичним особам пропонується укладати не договори банківського вкладу з банком, а договори позики з небанківськими фінансовими установами через повіреного, яким виступає банк. При цьому з метою введення в оману споживачів щодо дійсного предмета договору банк відкриває кожному клієнту банківський рахунок, з якого в подальшому кошти перераховуються на рахунки небанківських фінансових установ.

20. Як зазначено у пояснювальній записці, за даними Фонду, із використанням саме такої схеми було ошукано за посередництвом лише ПАТ "Банк "Михайлівський" 14 тисяч фізичних осіб на загальну суму, що перевищує 1,5 млрд гривень.

21. Крім того, зловживаючи низьким рівнем правової та фінансової культури фізичних осіб, особливо людей пенсійного віку (понад 45 відсотків фізичних осіб, постраждалих від схеми, реалізованої, зокрема, за участю ПАТ "Банк Михайлівський", є старшими 55 років), банком не надавалася таким особам чітка та однозначна інформація про те, що на кошти, залучені як позика до небанківської фінансової установи, не поширюються гарантії щодо їх відшкодування.

22. З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому виникла необхідність внести зміни до законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", "Про банки і банківську діяльність" та "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" для врегулювання питань:

поширення на зазначених осіб гарантій відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

посилення відповідальності небанківських фінансових установ (у тому числі пов`язаних із банками), якими у зазначений вище спосіб були залучені, як позика, кошти від фізичних осіб;

встановлення заборони фінансовим установам залучати кошти фізичних осіб (крім учасників такої установи) із зобов`язанням щодо їх повернення, у тому числі шляхом отримання позики, у разі якщо це прямо не передбачено законом про діяльність відповідної фінансової установи;

встановлення обов`язку банка при виконанні функцій повіреного, агента, іншого представника або посередника із залучення коштів від фізичних осіб попередньо ознайомлювати у письмовій формі таких фізичних осіб про непоширення на їх кошти, залучені на користь третіх осіб, гарантій, встановлених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

23. 19 листопада 2016 року набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону №4452-VІ, внесені Законом №1736-VІІІ, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом №1736-VІІІ віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

24. Фонд зобов`язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом №1736-VІІІ розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв`язку з їх прирівнянням до вкладників.

25. Таким чином, з метою поширення гарантій Закону №4452-VI на законодавчому рівні до вкладу були прирівняні кошти фізичних осіб за чітко визначеними ознаками, які при цьому не відповідали поняттю вкладу згідно з чинними законодавством.

26. У справі, яка розглядається судами встановлено, що правочин по передачі позивачем ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів (позики) та операції по перерахуванню коштів позичальнику та повернення коштів з рахунку вказаного товариства на рахунок позивача були вчинені після віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних.

27. При цьому, кошти позивача відповідають критеріям, визначеним Законом №1736-VІІІ, а тому в силу закону вони прирівнюються до вкладу, а позивач - до вкладника.

28. Висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладено у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду від 21 грудня 2019 року у справі №823/1674/18 і такі висновки враховуються судом під час вирішення даної справи.

29. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що позовні вимоги про зобов`язання уповноваженої особи Фонду включити позивача до переліку рахунків, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк Михайлівський " за рахунок Фонду підлягають задоволенню, з врахуванням мотивів, викладених у даній постанові.

30. У той же час, у постанові від 4 липня 2018 року №819/353/16 Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення (наказу) в частині визнання нікчемними правочинів, укладених між банком та позивачем.

31. Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що встановлена правова природа наказу (рішення) уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним.

32. Відповідно до пункту 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

33. Відповідно до статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

34. За таких обставин, рішення судів попередніх інстанцій в частині позовних вимог про визнання протиправним віднесення уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Михайлівський» переказів коштів, здійснених 19 травня 2016 року з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» () на рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 на загальну суму 152989,31 грн до категорії правочинів та визнання їх нікчемними правочинами підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині, а в решті - залишенню без змін.

Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 345, 349, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року скасувати в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправним віднесення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Михайлівський» переказів коштів, здійснених 19 травня 2016 року з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» () на рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 на загальну суму 152989,31 грн до категорії правочинів та визнання їх нікчемними правочинами, а провадження у вказаній частині позовних вимог закрити.

У решті постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді: С.Г. Стеценко С.М. Чиркін