Справа № 560/6637/20
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6637/20
УХВАЛА

27 жовтня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши заяву про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення доказів, у якій просить витребувати у Кам`янець-Подільського міського виробничого відділу Хмельницької регіональної філії Державного підприємства (центр земельного кадастру) довідку про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки площею 25 кв. м. (0,0025 га), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Також просить витребувати від Кам`янець-Подільського БТІ довідку про прийняття розпорядження про надання дозволу на будівництво гаража в дворі інваліду Великої Вітчизняної війни (за період 1963 - 1965 роки), який був прописаний (зареєстрований) за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення доказів покликається на те, що на його звернення зазначені документи не надаються, оскільки технічна документація, а саме технічний паспорт на гараж та схема розташування земельної ділянки розроблялись іншою особою, відтак відсутні або не можуть бути надані.

Учасники справи повідомлені про призначення розгляду заяви в судовому засіданні.

Суд при вирішенні заяви про забезпечення доказів у справі, виходить з наступного.

Частиною 1 статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Згідно зі статтею 115 КАС України суд забезпечує докази, зокрема, їх витребуванням та оглядом.

Відповідно до ч. 1 статті 116 Кодексу адміністративного судочинства України у заяві про забезпечення доказів зазначаються відомості про докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів та інше.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування у відповідних осіб призначений у першу чергу для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів ( правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18)

Саме наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, дає суду законні підстави застосовувати процедуру забезпечення доказів, а не процедуру їх витребування.

В свою чергу стаття 80 КАС України передбачає можливість витребування доказів судом за клопотанням учасника справи у разі неможливості останнього самостійно їх отримати або надати. Суд також вправі витребувати необхідні докази з власної ініціативи.

Суд звертає увагу на те, що стаття 73 КАС України передбачає вимоги щодо належності доказів, які повинні враховуватись як під час їх оцінки, так і при вирішенні питання їх витребування для розгляду конкретної справи.

Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З зазначеного випливає висновок про те, що докази, які особа просить витребувати, повинні бути належними до справи, тобто обґрунтовувати доводи, які стосуються саме того предмету спору, щодо якого відкрите провадження у справі.

Як вбачається зі змісту заяви позивача про забезпечення доказів, відповідачем (його структурними підрозділами) не надавались певні документи, однак про обставини, які дають підстави вважати, що зазначені позивачем засоби доказування можуть бути втрачені або їх отримання (збирання чи подання) стане згодом неможливим або утрудненим, у своїй заяві позивач не вказує.

Таким чином, у разі відсутності у справі певних документів, які можуть бути письмовими доказами, що мають значення для справи, учасник справи може заявити клопотання про їх витребування, якщо самостійно не може їх отримати з об`єктивних причин.

У той же час, у разі якщо відсутні підстави вважати або припускати, що відповідні засоби доказування можуть бути втрачені або збирання чи подання їх до суду стане згодом неможливим або утрудненим, суд не має законних підстав вирішувати це питання шляхом застосування процедури їх забезпечення.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя І.С. Козачок