Справа № 540/2410/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2410/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 22.05.2020 №40/03-17 про відмову у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року у розмірі 90% суддівської винагороди, зазначеної у довідці Господарського суду Херсонської області від 14.04.2020 №01.01-16/9182/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично сплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 №1600-VIII його було звільнено з посади судді господарського суду Херсонської області у відставку. З 05.10.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на виконання постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 05.12.2016 у справі № 766/14823/16-а. Оскільки з 01.01.2020 змінився базовий розмір посадового окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, а рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року були усунуті обмеження встановлені положеннями Закону України "Про судоустрій та статус суддів" №1402-VІІІ щодо неоднакового визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного грошового утримання суддям у відставці, позивач 14.05.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а також надав довідку господарського суду Херсонської області від 14.04.2020 №01.01-16/9182/20. Проте рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області від 22.05.2020 року №40/03-17 позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з посиланням на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року не змінювалися розміри складових суддівської винагороди та не розглядалося питання про перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддям у відставці. Позивач звертає увагу, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рішенні у зразковій справі №620/1116/20 висловив однозначну правову позицію, зазначивши, що з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року №2-р/2020 відсутні в законодавстві положення, які б по різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Відтак, позивач, вважаючи дії пенсійного органу щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправними, звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 01.09.2020 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області 14.09.2020 надало до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнало та, зокрема, зазначило, що за наданою Господарським судом Херсонської області довідкою від 14.04.2020 №01.01-16/9182/20 про суддівську винагороду станом на 01.01.2020 позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, обчисленого із розмірів складових суддівської винагороди судді, згідно норм, які діяли на момент проведення такого перерахунку та виходячи з розміру суддівської винагороди, встановленої на 01.01.2020. Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-рп/2020 не змінювалися розміри суддівської винагороди та не розглядалося питання про перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддям у відставці. Оскільки рішення Конституційного Суду України № 2-рп/2020 набрало законної сили 18.02.2020, тобто, після 01.01.2020, підстави для перерахунку за заявою позивача від 14.05.2020 відсутні. Право на наступний перерахунок за новими обставинами виникне з 1 січня наступного року. Відтак, вважає, що підстави для перерахунку за заявою позивача були відсутні.

Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі, відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, з врахуванням положень ст. 258 КАС України.

Згідно з ч.5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 №1600-VIII ОСОБА_1 було звільнено з посади судді господарського суду Херсонської області у відставку, у зв`язку із поданням ним заяви про відставку.

З 05.10.2016 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Херсонському відділі обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на виконання постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 05.12.2016 у справі № 766/14823/16-а.

Згідно довідки господарського суду Херсонської області від 14.04.2020 №01.01-16/9182/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 18.02.2020 суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 складає 110985,60 грн., в тому числі посадовий оклад - 69366,00 грн., доплата за вислугу років (60%) - 41619,00 грн.

14.05.2020 позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області від 22.05.2020 №40/03-17 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку щомісячного грошового довічного утримання згідно довідки господарського суду Херсонської області від 14.04.2020 №01.01-16/9182/20, з підстав зазначених відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши письмові докази по справі та враховуючи приписи діючого законодавства, рішення Конституційного Суду України з цих питань, постанову Верховного Суду КАС від 16 червня 2020 року у зразковій справі за № 620/1116/20, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права, відповідно до європейських стандартів, і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із частиною 1 статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VI, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Законом України від 16.10.2019 №193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

Досліджуючи поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 №18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у своїх рішеннях, а саме: від 24.06.1999 № 6-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 01.12.2004 № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11.10.2005 № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18.06.2007 № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22.05.2008 № 10-рп/2008, а також у рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020 зазначив, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання. Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402-VIII.

Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, визнав неконституційним.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 у справі № 638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі № 200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Верховний Суд КАС згідно постанови від 16 червня 2020 року у зразковій справі № 620/1116/20 прийшов до аналогічного висновку.

Суд зазначає, що доказом зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди позивача є довідка господарського суду Херсонської області від 14.04.2020 №01.01-16/9182/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка є підставою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

З вищенаведених підстав суд відхиляє заперечення відповідача, що рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-рп/2020 не змінювалися розміри суддівської винагороди та не розглядалося питання про перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддям у відставці. Суд зазначає, що Конституційний Суд України і не міг в своєму рішенні змінювати розміри суддівської винагороди та здійснювати перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддям у відставці, оскільки це не є його компетенцією. Суддівська винагорода визначена Законом № 1402-VIII не може бути визначена рішенням суду.

Щодо перерахунку довічного утримання судді, то це виключна компетенція органів ПФУ і такий перерахунок вони зобов`язані здійснити у зв`язку зі змінами його розміру.

Таким чином, рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 22.05.2020 року №40/03-17 є протиправним і підлягає скасуванню.

Разом з цим, слід зазначити, що набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24 годині 00 хвилин цього дня. Відповідно, з 00 годин 00 хвилин наступного дня, з дати ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила у силу і діє.

Таким чином, перерахунок, який просить здійснити позивач, обумовлений відновленням раніше порушених його прав з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020.

Суд зазначає, що з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII. Відтак, ОСОБА_1 має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Херсонської області від 14.04.2020 №01.01-16/9182/20 саме з 19.02.2020, оскільки саме з цієї дати втратили чинність обмеження, встановлені пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.

При цьому, вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з розрахунку 90 відсотків суддівської винагороди діючого судді не належать до задоволення через їх передчасність, оскільки в рішенні відповідача про відмову у здійсненні такого перерахунку, не йшлося про відсотковий розмір довічного грошового утримання ОСОБА_1 та будь-які обмеження граничного розміру, тобто, відповідачем не приймалось рішення з вказаного питання, а суд захищає тільки порушене право.

За наведених обставин , суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, суд відшкодовує позивачу судові витрати в сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, та з вини якого спір доведений до розгляду в суді.

Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 22.05.2020 року №40/03-17 про відмову у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою господарського суду Херсонської області від 14.04.2020 №01.01-16/9182/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично сплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 112010201