Справа № 686/2428/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 жовтня 2020 року

Київ

справа № 686/2428/16-а

провадження № К/9901/9991/18

К/9901/9989/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду у складі судді Демінської А.А. від 24 березня 2016 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Сторчака В.Ю., Ватаманюка Р.В., Мельник-Томенко Ж.М. від 7 липня 2016 року та касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Сторчака В.Ю., Ватаманюка Р.В., Мельник-Томенко Ж.М. від 7 липня 2016 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у задоволенні його заяви від 16 січня 2016 року;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою з 27 лютого 2015 року по 16 січня 2016 року пенсією за вислугу років та належною до виплати пенсією за період з 27 лютого 2015 року по 16 січня 2016 року відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 20 квітня 2015 року, а також, починаючи з 17 січня 2016 року, виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 20 квітня 2015 року без обмеження її граничного розміру (без застосування обмежень максимального розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2016 року позовні вимоги за період з 27 лютого 2015 року до 31 липня 2015 року залишено без розгляду.

3. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії в повному розмірі, без обмеження її граничного розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою з 1 серпня 2015 року по 16 січня 2016 року пенсією за вислугу років та належною до виплати пенсією за період з 1 серпня 2015 року по 16 січня 2016 року відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 20 квітня 2015 року.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому з 17 січня 2016 року виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 20 квітня 2015 року без обмеження її граничного розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

4. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, якщо пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 8 липня 2011 року внесено зміни статтю 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та передбачено, що максимальний розмір пенсії осіб, пенсія яких призначена згідно Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно пункту 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 8 липня 2011 року обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно статей 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

5. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2016 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому було задоволено частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2016 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії в повному розмірі, без обмеження її граничного розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність за період з 1 серпня 2015 року по 16 січня 2016 року.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до виплати пенсією за період з 1 серпня 2015 року по 16 січня 2016 року відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 20 квітня 2015 року без обмеження її граничного розміру десятьма прожитковими мінімумами.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

6. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії позивачу за період з 1 серпня 2015 року по 16 січня 2016 року у відповідача не було законних підстав для застосування обмежень максимального розміру пенсії до десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, проте судом першої інстанції не враховано, що після набрання чинності Законом № 900-VIII, яким внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ щодо максимального розміру пенсії, таке обмеження пенсії відповідачем застосовано правомірно.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2016 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2016 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

8. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2016 року та залишити в силі постанову Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2016 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 6 липня 2002 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

14 березня 2014 року позивача звільнено з органів прокуратури за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 20 квітня 2015 року по справі № 686/7228/15-а, управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Тернопільської області № 23 від 14 жовтня 2014 року.

На підставі вищезазначеного рішення суду, управлінням Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому 27 лютого 2015 року проведено перерахунок пенсії позивачу з розміру 90% заробітної плати, відповідно до довідки № 23, з обмеженням її максимального розміру 10-ма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

16 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про виплату йому різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 27.02.2015 року без обмеження її максимального розміру 10-ма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому листом від 19 січня 2016 року № 26/к-12 повідомило позивача про відмову у перерахунку пенсії з 27 лютого 2015 року без обмеження максимального розміру, посилаючись на те, що відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Законів України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працезданість.

10. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

11. Касаційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому обґрунтована тим, що відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VІ від 8 липня 2011 року (до 1 квітня 2015 року) та в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 2 березня 2015 року (після 1 квітня 2015 року), максимальний розмір пенсії осіб, пенсія яких призначена згідно Закону України «Про прокуратуру» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, Прикінцевими положеннями Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» установлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З 15 липня 2015 року, з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року№ 1697-VII. Пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється статтею 86 Закону № 1697-VII, якою в період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року встановлювалось аналогічне обмеження, зокрема абз. шостим частини 15 статті 86 в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 2 березня 2015 року встановлювалось, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

З 1 грудня 2013 року прожитковий мінімум, для осіб, які втратили працездатність становив 949,00 грн. (Закон України «Про Державний бюджет України на 2013 рік»

З 1 вересня 2015 року прожитковий мінімум, для осіб, які втратили працездатність становить 1074,00 грн. (Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік».

Тому, за період з 27 лютого 2015 року по 1 вересня 2015 року пенсія позивачу виплачувалась в розмірі 10429,96 грн щомісячно. З 1 вересня 2015 року виплата пенсії проводилась в розмірі, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, для осіб, що втратили працездатність (10740,00 грн).

З 1 січня 2016 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ від 24 грудня 2015 року абз. шостий частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Отже, з 1 січня 2016 року виплата пенсії позивачу проводиться у розмірі 10740,00 грн, підстав для виплати пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» в повному розмірі немає.

12. Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому позивачу призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Законодавчих обмежень щодо максимального розміру пенсії за вислугу років для працівників прокуратури на дату призначення пенсії не існувало.

Відповідно до статей 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, у порушення статей 22, 64 Конституції України апеляційний суд своїм рішенням звузив та обмежив набуте позивачем конституційне право на пенсійне забезпечення (обмежив розмір пенсії, що підлягає виплаті), надав всупереч вимог статті 58 Конституції України статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 23 грудня 2015 року зворотної дії.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. На час призначення позивачу пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначалося статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII.

14. Відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

15. Згідно з частиною 14 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказане обмеження виплати пенсії максимальним її розміром встановлено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

16. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

17. Як встановлено пунктом 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (до 1 жовтня 2011 року).

18. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-XII замінено чотирма частинами такого змісту, зокрема: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. У зв`язку з цим частини шістнадцяту - двадцяту вважати відповідно частинами дев`ятнадцятою - двадцять третьою».

19. Крім того, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.

20. Відтак, частина 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII, яка застосовувалась субсидіарно з пунктом 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та врегульовувала питання виплати пенсій без обмежень, на час проведення перерахунку пенсії позивачу втратила чинність з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, а тому до спірних правовідносин не застосовується.

21. Водночас, відповідно до абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

22. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень (абзац 6 частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII доповнено реченням щодо тимчасового обмеження максимального розміру пенсії у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2016 року).

23. Дію вказаної норм продовжено до 31 грудня 2017 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

24. Положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

25. Отже, на момент проведення перерахунку пенсії позивачу, наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

26. З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) оскільки положення цієї статті втратили чинність, у зв`язку з чим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

27. Посилання позивача на порушення статті 22 Конституції України є безпідставними, адже відповідні положення законів не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

28. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 24 липня 2018 року у справі № 554/10456/16-а.

29. Слід зазначити, що суд апеляційної інстанції пославшись на Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року № 900-VIII зазначивши, що ним внесено зміни до Закону № 213-VIII та статтю 50-1 Закону № 1789-XII доповнено частинами наступного змісту: «з 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

30. Однак дослідивши Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року № 900-VIII Судом установлено, що зазначений Закон не містить зазначених обмежень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. Частиною 1 статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

32. Враховуючи те, що суди першої та апеляційної інстанцій повно встановили фактичні обставини справи, але неправильно застосували норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій слід скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому задовольнити в повному обсязі.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2016 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2016 року скасувати.

Ухвалити нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

судді Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний