Справа № 480/5248/19
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 жовтня 2020 року

Київ

справа №480/5248/19

адміністративне провадження №К/9901/25179/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.

перевіривши касаційну скаргу Фонду державного майна України

на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року

у справі №480/5248/19 за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення середнього заробітку,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду державного майна України, в якому просив суд стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 23 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 рік в сумі 19 676 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року, позов ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення середнього заробітку, задоволено частково, стягнуто з Фонду державного майна України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 23 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 рік в сумі 18 918,75 грн. (вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять грн. 75 коп.). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення середнього заробітку відмовити повністю.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України є залишення такої скарги без руху.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній відсутні посилання на відповідний підпункт частини четвертої статті 328 КАС України та належне обґрунтування такого посилання.

Відповідно до положень статей 169 та 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду:

- виправленої касаційної скарги відповідно до кількості учасників у справі із зазначенням підстав для касаційного оскарження, викладених з урахуванням положень частини четвертої статті 328 КАС України, з належним обґрунтуванням таких підстав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі №480/5248/19 за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення середнього заробітку- залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.Е. Мацедонська

Судді Н.А. Данилевич

Н.В. Шевцова