Справа № 640/21592/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року м. Київ № 640/21592/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Балась Т.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, адміністративну справу
за позовомНаціонального комплексу «Експоцентр України»
доГоловного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

Національний комплекс «Експоцентр України» (далі - позивач, НК «Експоцентр України») звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.08.2019 № .

Позовні вимоги обґрунтовані застосуванням відповідачем штрафу за межами 1095 днів, з огляду на що відсутні підстави для прийняття спірного рішення.

Представник відповідача у відзиві посилається на те, що кошти, які сплачував платник, зараховувались в рахунок погашення боргу згідно з черговістю виникнення, у зв`язку з чим спірне рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

У відповіді на відзив позивач стверджує, що відповідач не спростував у відзиві аргументи позивача, зокрема, щодо застосування штрафів після закінчення 1095 днів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2019, на підставі пп. 191.1.2 п. 191.1 ст. 191, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, в порядку встановленому ст. 76 та п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) по земельному податку з НК «Експоцентр України» та, як наслідок, складено акт № 002574/26-15-12-12-12/21710384 (далі - Акт перевірки), в якому встановлено несвоєчасну сплату самостійно визначених податкових зобов`язань з плати за землю, чим порушено вимоги п. 287.3 ст. 287 ПК України та порушено терміни сплати грошового зобов`язання, за що відповідальність передбачена п. 126.1 ст. 126 ПК України.

14.08.2019 на підставі Акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким за затримку на від 517 до 2 487 календарних днів сплати грошового зобов`язання з земельного податку, визначеного п. 287.3 ст. 287 ПК України, в сумі 3 607 111,50 грн., до позивача, відповідно до ст. 126 ПК України, застосовано штраф у розмірі 20%, що становить 721 422,30 грн.

За результатами адміністративного оскарження спірного рішення, рішенням ДПС України від 21.10.2019 № 6257/6/99-00-08-05-05 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 14.08.2019 № , а скаргу позивача - без задоволення.

Не погоджуючись з спірним рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

З Акту перевірки видно, що відповідачем встановлено порушення позивачем строків сплати грошового зобов`язання починаючи з 2012 року і до 2018 року. При цьому, строки порушення зазначені у кількості від 517 до 2 487 календарних днів, за що до позивача і застосовано штрафні санкції, розрахунок яких наведено у таблиці (т. 1 а.с. 33-39).

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується самим позивачем, останнім самостійно визначені податкові зобов`язання з земельного податку, про які зазначено в Акті перевірки. Водночас, як стверджує відповідач та не заперечує позивач, погашення боргу по такому податку здійснювалось контролюючим органом в порядку черговості.

Відтак, позивачем в порушення п. 57.1 ст. 57 ПК України несвоєчасно сплачене самостійно визначене податкове зобов`язання, що відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу у розмірах в залежності від кількості календарних днів затримки сплати зобов`язання.

Аналіз наведених положень та встановлених обставин справи свідчить про наявність складу податкового правопорушення, яке полягає у несвоєчасній сплаті позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання.

Проте, суд вважає, що нарахування податковим органом штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених ст. 102 ПК України.

За змістом положень п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку, зокрема, подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Разом з тим, згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 56.2 ст. 56 ПК України У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Аналіз чинного правового регулювання відповідальності за порушення строків сплати податків дає підстави для висновку, що датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, впродовж якого може бути накладений штраф - є дата сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, а не дата, на яку припадає закінчення встановленого законом строку сплати узгодженого грошового зобов`язання. З останньої обчислюється тривалість прострочення, яка не повинна перевищувати 1095 днів до накладення штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 03.04.2020 у справі № 640/1091/19 (адміністративне провадження № К/9901/23989/19).

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як стверджує відповідач та вбачається з розрахунку штрафний санкцій (колонка «дата операції»), відповідач пов`язував відлік строку давності у 1095 днів із фактичною сплатою позивачем узгодженої суми податкових зобов`язань шляхом її погашення в порядку черговості.

В цьому контексті варто зазначити, що визначена у розрахунку кількість днів порушення позивачем строку сплати зобов`язань не є спірною та не заперечуєтеся сторонами.

Враховуючи дату прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення (14.08.2019), яким до позивача застосовані штрафні санкції (які законодавець відносить до визначення поняття «грошове зобов`язання»), а також наведені у розрахунку дати сплати грошових зобов`язань, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення в частині сум штрафу прийняті податковим органом поза межами 1095 днів (колонка «к-ть днів») є протиправним та в цій частині підлягає скасуванню.

Крім того, судом встановлено, що позивачем у межах адміністративної справи № 640/18019/20 оскаржується, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 23.11.2017 № , на підставі якого відповідачем нараховано позивачу санкції за порушення строків сплати зобов`язання на 566 днів, тобто податкові зобов`язання за вказаним рішенням не є узгодженими, а відтак за висновком суду порушення строку їх сплати не мало місця.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції за затримку більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, в частині порушення строків на 1092, 1062, 1031, 1000, 970, 939, 909, 878, 847, 788, 758, 727, 967, 666, 635, 605, 574, 544, 520 та 517 днів на суму у розмірі 208 055,97 грн., в іншій частині оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню 513 366,33 грн. (721 422,30 грн. - 208 055,97 грн.).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, та не довів правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у повному обсязі.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, оскільки з матеріалів справи вбачається прийняття відповідачем рішення, яке не відповідає наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям.

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем згідно з платіжним дорученням № 7294 від 31.10.2019, стягується відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Національного комплексу «Експоцентр України» (03127, місто Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 1; ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04655, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.08.2019 № , прийняте Головним управлінням ДФС у м. Києві, в частині застосування штрафних санкцій на суму у розмірі 513 366,33 грн. (п`ятсот тринадцять тисяч триста шістдесят шість гривень тридцять три копійки).

4. В іншій частині позову відмовити.

3. Стягнути на користь Національного комплексу «Експоцентр України» понесені ним витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві у розмірі 7 700,49 грн. (сім тисяч сімсот гривень сорок дев`ять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась