Справа № 240/10267/19
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10267/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

23 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б. ,

за участю: секретаря судового засідання: Шпикуляка Ю.В.,

представника позивача: Вірьовкіна О.І.

представника відповідача: Чернюка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Промагрозапас" до Головного управління ДПС у Житомирській області та Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Промагрозапас" (далі ТОВ "Промагрозапас") звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі відповідач 2) та Головного управління ДФС у Житомирській області (далі відповідач 2), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просило:

-визнати неправомірними дії ГУ ДФС у Житомирській області щодо розміщення інформації в інтеграційних картках, які ведуться Житомирським управлінням ГУ ДФС в Житомирській області про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 16688,63грн. у ТОВ "Промагрозапас";

-зобов`язати ГУ ДФС у Житомирській області вилучити з інтеграційних карток, які ведуться Житомирським управлінням ГУ ДФС в Житомирській області відомості про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 16688,63 грн., у ТОВ "Промагрозапас";

-визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у Житомирській області № 243243-51 від 11.09.2019 про сплату податкового боргу в сумі 18 631,53 грн.;

-визнати дії ГУ ДФС у Житомирській області неправомірними щодо розміщення інформації в інтеграційних картках, які ведуться Житомирським управлінням ТУ ДФС в Житомирській області про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 16688,63 грн., у ТОВ "Промагрозапас";

-зобов`язати ГУ ДФС у Житомирській області вилучити з інтеграційних карток, які ведуться Житомирським управлінням ГУ ДФС в Житомирській області відомості про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 16688,63 грн., у ТОВ "Промагрозапас";

-визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у Житомирській області № 246133-51 від 04.10.2019 про сплату податкового боргу в сумі 18 437,53 грн.;

-визнати дії ГУ ДФС у Житомирській області неправомірними, щодо розміщення інформації в інтеграційних картках, які ведуться Житомирським управлінням ТУ ДФС в Житомирській області про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 16688,63 грн., у ТОВ "Промагрозапас";

-зобов`язати ГУ ДФС у Житомирській області вилучити з інтеграційних карток, які ведуться Житомирським управлінням ГУ ДФС в Житомирській області відомості про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 16688,63грн., у ТОВ "Промагрозапас";

-визнати протиправним та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у Житомирській області № 243243-51 від 11.09.2019 про сплату податкового боргу в сумі 18 631,53грн.;

-визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у Житомирській області №246133-51 від 04.10.2019 про сплату податкового боргу в сумі 18 437,53грн.;

-визнати дії неправомірними, щодо розміщення інформації в інтеграційних картках, які ведуться Житомирським управлінням ГУ ДФС в Житомирській області про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 18631.53грн., у ТОВ "Промагрозапас";

-зобов`язати вилучити з інтеграційних карток, які ведуться Житомирським управлінням ГУ ДФС в Житомирській області відомості про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 18631.53грн., у ТОВ "Промагрозапас".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року позов задоволено:

-визнано протиправними дії ГУ ДФС у Житомирській області щодо розміщення інформації в інтеграційних картках, які ведуться Житомирським управлінням Головного управління ДФС у Житомирській області про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 16688,63 грн. у ТОВ "Промагрозапас";

-зобов`язано ГУ ДФС у Житомирській області вилучити з інтеграційних карток, які ведуться Житомирським управлінням ГУ ДФС у Житомирській області, відомості про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 16688,63 грн. у ТОВ "Промагрозапас";

-визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ГУ ДПС у Житомирській області №246133-51 від 04.10.2019;

-визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ГУ ДПС у Житомирській області №243243-51 від 11.09.2019;

-визнано протиправними дії ГУ ДФС у Житомирській області щодо розміщення інформації в інтеграційних картках, які ведуться Житомирським управлінням ГУ ДФС у Житомирській області про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 18631,53 грн. у ТОВ "Промагрозапас";

-зобов`язано ГУ ДФС у Житомирській області вилучити з інтеграційних карток, які ведуться Житомирським управлінням ГУ ДФС у Житомирській області, відомості про облікування заборгованість з податку на додану вартість у сумі 18631,53 грн. у ТОВ "Промагрозапас".

Не погодившись з судовим рішенням, ГУ ДПС у Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

17.09.2020 від позивача, через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання вказала на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити. В свою чергу, представник позивача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 19.06.2019 ТОВ "Промагрозапас" направило відповідачу 2 запит про надання довідки про відсутність заборгованості з податку на додану вартість станом на 31.05.2019.

03.07.2019 позивачем отримано лист за № 8828/6/06-30-51-17, в якому Житомирське управління ГУ ДФС в Житомирській області повідомляє, що станом на 02.07.2019, згідно інтеграційних карток, які ведуться Житомирським управлінням ГУ ДФС у Житомирській області, у товариства обліковується заборгованість з податку на додану вартість у сумі 16 688,63 грн.

Оскільки, у вищезазначеній відповіді підрозділу місцевого податкового органу відсутнє деталізоване обґрунтування джерел виникнення боргу, ТОВ "Промагрозапас" 08.07.2019 повторно направлено запит до ГУ ДФС у Житомирській області, в якому зазначено, що в листі від 03.07.2019 не вказано джерело виникнення боргу та оскільки за даними підприємства у нього відсутня заборгованість з податку на додану вартість, просило надати інформацію про підстави виникнення боргу з податку на додану вартість у сумі 16688,63 грн.

У відповідь на запит ГУ ДФС у Житомирській області направило на адресу товариства лист за №9670/6/06-303-51-17 від 24.07.2019 за змістом якого станом на 24.07.2019, згідно інтеграційних карток, які ведуться Житомирським управлінням ГУ ДФС в Житомирській області, у ТОВ "Промагрозапас" обліковується заборгованість з податку на додану вартість у сумі 16 721,71 грн. Однак, у відповіді знову була відсутня інформація щодо джерел (підстав) виникнення податкового боргу.

30.07.2019 позивачем подано до Державної фіскальної служби України скаргу з вимогами: перевірити та дати належну правову оцінку діям Житомирського управління ГУ ДФС у Житомирській області щодо ненадання інформації платнику податків стосовно підстав виникнення податкового боргу в розмірі 16 721,71 грн.; перевірити законність виникнення податкового боргу в розмірі 16 721,71 грн.; видалити відомості про наявність податкового боргу в розмірі 16 721,71 грн., з інтеграційних карт.

Станом на день звернення ТОВ "Промагрозапас" до суду першої інстанції з даним позовом інформація про результати розгляду скарги ДФС України відсутня.

11.09.2019 ГУ ДПС у Житомирській області, на підставі інформації в інтегрованій картці платника податків стосовно наявності податкового боргу у розмірі 16688,53 грн. нараховано позивачу пеню в розмірі 1942,90 грн. та сформовано податкову вимогу №243243-51 від 11.09.2019 про сплату податкового боргу в сумі 18631,53 грн.

04.10.2019 відповідачем на підставі інформації в інтегрованій картці платника податків про наявність податкового боргу у розмірі 18631,53 грн., що включає первинний борг 16688,53 грн. та 1942,90 грн. пені, сформовано та направлено ТОВ "Промагрозапас" нову податкову вимогу №246133-51 про сплату податкового боргу в сумі 18437,53 грн.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі-ПК України), яким, зокрема, визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За правилами п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Базові звітні (податкові) періоди для подання податкових декларацій з ПДВ визначені п. 49.18 ст. 49 ПК України.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Поряд з цим, пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Питання, пов`язані з обчисленням, нарахуванням і сплатою ПДВ, врегульовані розділом V цього Кодексу.

Так, у п. 203.1 ст. 203 ПК України закріплено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Дана норма п. 203.2 ст. 203 ПК України кореспондується з нормою абз. 1 п. 57.1 ст.57 ПК України, відповідно до якої, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2 ПК України).

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

Згідно п. 14.1.175. ст.14 ПК України у разі, якщо сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплачена платником податків у встановлений цим Кодексом строк таке зобов`язання набуває статус податкового боргу.

Таким чином, нормами ПК України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За правилами п. 87.9 ст. 89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Пп. 72.1.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України врегульовано, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п.133.4 ст. 133 цього Кодексу, інших звітних документах.

П. 74.1 ст. 74 ПК України передбачено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування "Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затверджений Наказом Міністерства фінансів України визначає від 07 квітня 2016 року №422.

Пунктом 2 розділу I Порядку №422 визначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

У пункті 1 розділу ІІ Порядку № 422зазначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення (підпункт 4 пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 422).

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС.

Отже, нарахування, збільшення або зменшення сум податкових зобов`язань платника податків, його податкового боргу, розрахунки з бюджетом здійснюються в інтегрованій картці платника податків. При цьому, кошти, що сплачує такий платник податків, зараховуються в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від визначеного напряму сплати.

Так, згідно матеріалів справи, відповідачем 2 на звернення позивача про надання довідки про відсутність заборгованості з податку на додану вартість станом на 31.05.2019, податковим органом повідомлено, що станом на 02.07.2019 року, згідно інтеграційних карток, які ведуться Житомирським управлінням ГУ ДФС в Житомирській області, у підприємства обліковується заборгованість з податку на додану вартість у сумі 16688,63 грн. Вказана недоїмка, згідно тверджень податкового органу утворилася за наслідками несплати самостійно визначеної та задекларованої суми з податку на додану вартість за травень 2018 відповідно до податкової декларації з ПДВ № від 20.06.2018 на суму 76309,00 грн.

В свою чергу, позивачем до матеріалів справи надано декларацію з ПДВ № від 20.06.2018 за травень 2018, в якій визначено до сплати податкове зобов`язання у розмірі 76309,00 грн. та платіжне доручення від 27.06.2018 №802, відповідно до якого кошти по декларації за травень 2018 сплачені у сумі 84250,00 грн., що спростовує доводи ГУ ДФС в Житомирській області про несплату суми податкового зобов`язання по вказаній декларації.

Згідно інтегрованої картки платника податків станом на 31.12.2018 за позивачем рахувалась недоїмка з ПДВ у сумі 21217,32 грн., сума якої у 2019 році скорегована в сторону зменшення внаслідок виключення (зменшення) боргу на підставі судових рішень минулих років.

При цьому, як свідчать дані ІКП сума залишку боргу підприємством поступово погашалися, та як наслідок змінювалась, проте заборгованість по декларації за травень 2018 залишилась в первинній сумі. Причин її непогашення станом на 02.07.2019, враховуючи встановлену законом процедуру черговості погашення боргів, відповідачем 2 не наведено.

Як слідує зі змісту рішення суду першої інстанції для надання пояснень з даного приводу, в судове засідання був викликаний інспектор, який відповідає за ведення інтегрованої картки платника податків позивача, однак останній на виклик суду не з`явився.

Не наведено відповідачем 2 обгрунтування заперечення позову і в тій обставині, що сплачувані позивачем кошти спрямовувались на оплату боргів останніх місяців, а борг за травень 2018 року не погашений, враховуючи, що згідно даних інтегрованої картки був рух коштів, борги сплачувалися, а сума визначена у декларації сплачена вчасно.

Отже, зважаючи на те, що ГУ ДФС у Житомирській області, як суб`єктом владних повноважень не спростовано викладених позивачем обставин та не доведено суду наявності правових підстав розміщення інформації в інтеграційних картках про облікування заборгованості з податку на додану вартість у сумі 16688,63 грн. у ТОВ "Промагрозапас", колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про наявність підстав для визнання таких дій неправомірними.

Щодо направлення відповідачем 2 підприємству податкової вимоги на суму 18437,53 грн., колегія суддів вказує на таке.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Частина 2 п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України передбачає, що у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, Податковий кодексу України не містить обов`язку контролюючого органу повторно вручати платнику податків податкову вимогу у разі зміни суми податкового боргу. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною в розумінні пп. 60.1.1 п.60.1 ст. 60 Податкового кодексу України, а у разі виникнення в майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

Так, у відзиві на позовну заяву Управління стверджує, що вищевказана сума грошового зобов`язання є узгодженою, оскільки станом на 30.08.2019 відповідно до даних інтегрованої картки платника ТОВ "Промагрозапас" за платежем-податок на додану вартість рахувалась переплата в сумі 56295,47 грн., яка утворилась внаслідок сплати узгодженої суми грошового зобов`язання в розмірі 56295,47 грн. відповідно до платіжного доручення № 182855497 від 23.08.2019, яка в подальшому в автоматичному порядку була списана та відповідно залишок несплаченої суми склав 18631, 53 грн., у зв`язку з чим і прийнято податкову вимогу.

Поряд з цим, з матеріалів справи з`ясовано, що саме невідображення відповідачем 2 в інтегрованій картці платника фактичних обставин щодо сплати ПДВ - призвело до помилкової інформації про стан розрахунків позивача із бюджетом, та створило формальні передумови для винесення податкової вимоги №243243-51 від 11.09.2019.

При цьому, як вже зазначалось вище, сума недоїмки у відповідні періоди частково змінювалася за рахунок сплати позивачем передплат та частково змінювали фактичну суму недоїмки, яка виникла внаслідок неврахування та непроведення відповідачем в інтегрованій картці платника податків позивача суми фактично сплаченої суми заборгованості з ПДВ за травень 2018 року.

Крім того, матеріали справи свідчать, що в інтеграційних картках, які ведуться Житомирським управлінням Головного управління ДФС у Житомирській області станом на 01.09.2019 у ТОВ "Промагрозапас" обліковується заборгованість з податку на додану вартість у сумі 18631,53 грн. Наявні у справі докази свідчать про те, що на облік зазначеної заборгованості вплинула саме наявність відомостей в інтеграційній картці платника податків про непогашений податковий борг в розмірі 16688,63 грн.

Головне управління ДПС у Житомирській області на підставі поданої позивачем декларації за вересень 2019 та сплаченої визначеної нею суми 39985,00 грн., стягнув з ПДВ рахунку позивача кошти 18631,53 грн. в рахунок оплати податкової вимоги від 11.09.2019 та відповідно, за декларацією за вересень утворився борг у розмірі 18437,53 грн. станом на 30.09.2019, на підставі якої сформовано нову вимогу, а 04.10.2019 відповідачем 1 сформовано та 25.10.2019 направлено позивачу нову податкову вимогу №246133-51 про наявність станом на 03.10.2019 податкового боргу у розмірі 18437,53 грн.

Враховуючи викладене колегія судді вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що контролюючий орган за встановлених обставин у цій справі не мав повноважень надсилати платнику податків другу податкову вимогу на суму 18437,53 грн. поки наявний непогашений попередній борг у сумі 18631,53 грн., оскільки надіслана платникові податків перша податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії. Безперервність податкового боргу обумовлює відсутність правових підстав у податкового органу для додаткового надсилання другої вимоги.

Зазначене, беззаперечно свідчить про порушення прав позивача з боку відповідачів, тому позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідачів щодо відображення в даних обліку (інтегрованих картках з ПДВ) податкового боргу позивача з ПДВ в сумі 18437,53 грн. та виставлення податкової вимоги на зазначену суму, підлягають задоволенню.

При цьому, як вірно звернуто увагу судом першої інстанції, такими діями відповідачів, на позивача було покладено індивідуальний та надмірний тягар, який порушив справедливий баланс, що мав бути дотриманий між вимогами суспільного інтересу з одного боку, та захистом права на мирне володіння майном-з іншого.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачами як суб`єктами владних повноважень не обґрунтувано та не доведено обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 77, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 жовтня 2020 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.