Справа № 640/16922/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Пащенко К.С. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року Справа № 640/16922/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Гудзенко М.О.,

представника відповідача Галошина О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2020 року у справі

за позовом комунального підприємства

«Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва»

до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 07.08.2019 № 23 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2020 року позов задоволено повністю.

Постановляючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що перед початком здійснення перевірки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», посадові особи відповідача не пред`явили керівнику Підприємства направлення та службові посвідчення, відеофіксація позапланової перевірки у приміщеннях Підприємства не здійснювалась, що посадовими особами Головного управління було складено два акти перевірки за одним і тим же номером 3248-10 від 18.07.2019 та від 19.07.2019, а також з того, що в таких актах вказано, що вони складені за участю директора Підприємства ОСОБА_1., однак зазначена особа у відповідний період часу перебувала у відпустці та знаходилася за кордоном, тобто ніяк не могла приймати участь ані при перевірці, ані при складанні вказаних актів.

Разом з тим, суд установив, що фактично посадовими особами Головного управління позапланова перевірка не здійснювалась, виконувач обов`язків директора Підприємства (який очолював підприємство на час відпустки ОСОБА_1 ), участі в жодній перевірці не приймав і акт перевірки на підпис йому не надавався.

При цьому, судом зазначено, що відповідачем не доведено наявності правових підстав для винесення спірної постанови та притягнення позивача до відповідальності.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю, стверджуючи, що перевірка, за результатами якої ним прийнято спірну постанову, проведена у відповідності з вимогами законодавства, що направлення на її проведення було отримано відділом роботи з листами, що позивач не фіксував процес перевірки на засоби аудіо- чи відеофіксації і на органи Держпродспоживслужби такий обов`язок також не покладено

Крім того, апелянт зазначає, що позивачем було направлено лист щодо протиправності проведення відповідної перевірки, але в ньому відсутнє жодне посилання щодо виконання припису від 22.03.2019, щодо якого проводилася така перевірка, і що суду позивачем також відповідні докази не надано.

Разом з тим, апелянт вказує, що перевірка ним проводилася у кабінеті юристів, а проект акта складався і роздруковувався у сусідньому офісі на ноутбуці, тому потім було складено ще один акт, який містить нововиявлені обставини.

Також апелянт зазначає, що йому не було відомо про те, що керівник позивача перебуває у відпустці та за кордоном, а тому а актах вказано, що перевірка проведена у його присутності.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, а тому просить скасувати таке рішення суду та ухвалити постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, стверджуючи про необґрунтованість та безпідставність доводів відповідача та правильність висновків суду першої інстанції, зазначаючи, що жодна уповноважена особа відповідача, визначена наказом від 12.07.2019 № 3248, до виконуючого обов`язки директора підприємства не зверталася з приводу проведення перевірки, відповідно у журналі реєстрації записів не здійснювалося.

Також позивач звертає увагу на те, що зміст актів відрізняється один від одного, що посадові особи відповідача у своїх поясненнях підтвердили факт проставлення в актах своїх власних підписів та знешкодження перших трьох сторінок акта від 18.07.2019 та четвертої сторінки акта від 19.07.2019 і заміни четвертих сторінок обох актів, що директор підприємства ОСОБА_1 (у присутності якого начебто проведена перевірка) не був і не міг бути присутнім при перевірці.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 16.07.2019 до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» надійшло направлення на проведення заходу (позапланової перевірки) від 15.07.2019 № 2623, предметом якого вказано перевірку стану виконання позивачем п.п. 2, 3 припису Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 22.03.2019 № 315 про усунення порушень вимог законодавства (з проведенням відеофіксації).

16.07.2019 до Підприємства надійшов запит про надання інформації, підписаний начальником відділу контролю за регульованими цінами Головного управління Курочкою Д.Л.

У вказаному запиті повідомлялось про проведення перевірки позивача та необхідність підготовки інформації з підтверджуючими матеріалами, а саме: даних про здійснення перерахунку за послуги «Прибирання прибудинкової території» та «Поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження» мешканцям будинків Дарницького району м. Києва; копії паспорта 1, 2 та 11 сторінок керівника підприємства.

Вказані документи необхідно було підготувати для перевірки на 11 год. 00 хв. 18.07.2019.

Листом від 17.07.2019 № 2617-07/2019, примірник якого отриманий 18.07.2019 головним спеціалістом Бондаренко І.О., відповідача було повідомлено про, зокрема, неможливість надання копій сторінок 1, 2, 11 паспорту керівника підприємства з огляду на те, що інформація, яка міститься на них, є конфіденційною та про те, що позивач користується своїм правом не допустити представників відповідача до проведення позапланової перевірки у зв`язку з тим, що органом державного нагляду не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта.

Посадовими особами Головного управління було складено два акти перевірки за одним і тим же номером 3248-10 датами від 18.07.2019 та від 19.07.2019

29.07.2019 на адресу позивача, поштою, надійшов акт № 3248-10 від 19.07.2019 та акт про створення перешкод посадовій особі спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін у проведенні перевірки від 19.07.2019.

У Акті від 19.07.2019, копія якого надана позивачем, зазначено наступне: перевірку розпочато 16.07.2019 та закінчено 19.07.2019; особами, що брали участь у перевірці були головні спеціалісти Бондаренко І.О. та Ведяшкін В.В., директор КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_1 ; виявлено порушення п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону № 5007-VI та ст. 188-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення; в графі «детальний опис виявленого порушення» зазначено, що створено перешкоди для виконання покладених на уповноважені органи функцій, при здійсненні позапланової перевірки; графа «пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеної перевірки та складеного акта перевірки, що мають місце з боку суб`єкта господарювання» не заповнена; в графі «відмітка про відмову від підписання посадовими особами та/або уповноваженими особами суб`єкта господарювання, третіми особами цього акта перевірки» міститься напис «від підпису відмовились, акт направлено рекомендованим листом, /підпис/, Бондаренко І.О. ».

В акті перевірки від 19.07.2019, копія якого надана відповідачем разом із відзивом на позовну заяву, окрім вищезазначеного, у графі «пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеної перевірки та складеного акта перевірки, що мають місце з боку суб`єкта господарювання» міститься напис наступного змісту «Заперечення будуть надані, у зв`язку з не допущенням до проведення перевірки, акт відмовляємось приймати».

У Акті про створення перешкод зазначено, що його складено головними спеціалістами Бондаренко І.О. та Ведяшкіним В.В. у присутності головного інженера КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_3 у приміщенні позивача.

Також, в акті про створення перешкод, з посиланням на положення ст. 11 Закону № 877-V встановлено порушення директором КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_1 вимог ст. 11 Закону № 877-V, а саме: створено перешкоди службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, за що передбачена відповідальність згідно ст. 20 Закону № 5007-VI. У вказаному Акті міститься напис наступного змісту: «від підпису відмовився, акт направлено рекомендованим листом, /підпис/, Бондаренко І.О. ».

Рішенням про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» від 07.08.2019 № 23 застосовано до позивача штраф у розмірі 3 400,00 грн.

У вказаному рішенні № 23 зазначено, що т.в.о. заступника начальника Головного управління Караулов В.Д., розглянувши матеріали позапланової перевірки Підприємства, проведеної головним спеціалістом відділу контролю за регульованими цінами Бондаренко І.О. (акт перевірки № 3248-10 від 19.07.2019), суб`єкт господарювання - Підприємство, директор суб`єкта господарювання - ОСОБА_1 , встановив порушення позивачем порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Також, зазначено, що перевіркою встановлено, що позивачем створено перешкоди для виконання покладених функцій на посадових осіб Головного управління, чим порушено вимоги ст. 11 Закону № 877-V, за що передбачена відповідальність п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону № 5007-VI вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 18, п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону № 5007-VI, ст. 12 Закону № 877-V до підприємства застосовано штраф у розмірі 3400,00 грн.

Позивач, вважаючи вказане рішення протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) (далі - державний нагляд) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду, їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду є Закон № 877-V.

Згідно зі ст.ст. 1, 7 Закону № 877-V, державний нагляд - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду.

Для здійснення позапланового заходу орган державного нагляду видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду, яке підписується керівником органу державного нагляду або його заступником із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду, що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу, посадові особи органу державного нагляду зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду, і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених ст. 7 Закону № 877-V.

Державний нагляд здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 4 Закону № 877-V).

Позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку (ч. 3 ст. 4 Закону № 877-V).

Органи державного нагляду та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу (ч. 8 ст. 4 Закону № 877-V).

Позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником (ч. 11 ст. 4 Закону № 877-V).

Згідно з ч. 12 ст. 4 Закону № 877-V перед початком здійснення державного нагляду посадова особа органу державного нагляду вносить запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду (за наявності такого журналу у суб`єкта господарювання).

При здійсненні заходів державного нагляду посадові особи органів державного нагляду зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів (ч. 15 ст. 4 Закону № 877-V).

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону № 877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду; найменування органу державного нагляду, а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду, які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду, а другий зберігається в органі державного нагляду.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством регламентовано чітку та послідовну процедуру проведення перевірки суб`єкта господарювання, яка передбачає необхідність неухильного дотримання контролюючими суб`єктами закріплених законодавчих гарантій прав підконтрольної особи, зокрема бути обізнаною щодо проведення перевірки та присутньою під час перевірки (в особі керівника або уповноваженого представника юридичної особи), надавати пояснення, заперечення, ознайомлюватися з актом перевірки.

Крім того, законодавством чітко визначено й порядок проведення перевірки контролюючим органом, зокрема у приміщенні підконтрольного суб`єкта або контролюючого органу, та оформлення її результатів - шляхом складання акта в останній день проведення перевірки.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що направлення на проведення спірної перевірки позивача, службові посвідчення осіб, які проводили перевірку, та відповідний наказ не були пред`явлені ані керівнику КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», ані уповноваженій особі цього підприємства, що є порушенням вимог статті 7 Закону № 877-V.

Водночас, посилання апелянта на те наявність на такому направленні штампу реєстрації вхідної кореспонденції Підприємства, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки це не є доказом вручення (отримання) цього направлення саме уповноваженою особою позивача, зокрема його керівником.

Крім того, в обох актах, складених відповідачем за результатами перевірки позивача (від 18.07.2019 та від 19.07.2019) зазначено, що така перевірка проведена у присутності директора Підприємства ОСОБА_1 , який відмовився від підпису та від отримання копії акта перевірки, але як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи (наказом № 520/к-тр від 12.07.2019 про покладення обов`язків директора Підприємства на головного інженера ОСОБА_3 , наказом № 156/35/01 від 11.07.2019 про відпустку директора ОСОБА_1 , листом Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України від 10.04.2020 № 184/С-4770, паспортом для виїзду за кордон ОСОБА_1 ), у відповідний період часу ОСОБА_1 перебував у відпустці та був за кордоном, тож не був і не міг бути присутнім при перевірці.

При цьому, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували проведення спірної перевірки у присутності уповноваженої особи підприємства.

Доводи апелянта про те, що йому не було відомо про те, що керівник позивача перебуває у відпустці та за кордоном, спростовуються матеріалами справи, посадовою особою відповідача - головним спеціалістом Бондаренко І.О. разом з листом позивача № 2617-07/2019 від 17.07.2019 було отримано копію наказу № 520/к-тр від 12.07.2019 при призначення виконуючим обов`язки підприємства ОСОБА_3 .

Натомість апелянт в обґрунтування своєї позиції зазначає, що перевірка ним проводилася у кабінеті юристів (якому саме і яких саме не відомо), а проєкт акта складався і роздруковувався у сусідньому офісі на ноутбуці, тому потім було складено ще один акт, який містить нововиявлені обставини, а також зазначає, що йому не було відомо про те, що керівник позивача перебуває у відпустці та за кордоном, а тому а актах вказано, що перевірка проведена у його присутності.

Тобто, апелянт фактично визнає, що перевірка ним проведена за відсутності керівника позивача і що відповідні відомості в акті є недостовірними.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що наведені доводи апелянта, а також обставини цієї справи, вказують на порушення контролюючим органом не лише приписів Закону № 877-V щодо необхідності проведення перевірки у присутності керівника або уповноваженої особи суб`єкта господарювання, а на порушення вищенаведених законодавчих приписів щодо місця її проведення та порядку оформлення її результатів.

Більш того, судова колегія звертає увагу й на те, що контролюючим органом складено два акти перевірки під одним номером № 3248-10, але від різних дат (18.07.2019 і 19.07.2019), в яких ним самовільно замінено сторінки та які відрізняються від акта перевірки, що був направлений відповідачем поштою позивачу. Зокрема, у своїх заявах від 29.04.2020 та пояснення спеціалістів Головного управління від 22.04.2020 відповідачем підтверджено факти знищення перших трьох сторінок акта від 18.07.2019 та четвертої сторінки акта від 19.07.2019, заміни четвертої сторінки акта від 19.07.2019 та четверту сторінку акта перевірки від 18.07.2019.

Крім того, аналізуючи доводи апелянта, апеляційний суд також звертає увагу на те, що законодавством не передбачено ані складання проєкту акта перевірки (як про таке вказує апелянт), ані перескладання акту «за нововиявленими обставинами». Тож, відповідні доводи апелянта лише підтверджують допущення ним порушень порядку проведення перевірки позивача та оформлення її результатів.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що безпосередньо в наказі про призначення перевірки позивача № 3248 та в направлення від 15.07.2019 № 2623 на її проведення вказано, що вона здійснюватиметься з відеофіксацією, але жодних відеозаписів такої перевірки відповідачем суду не надано, а натомість у заява від 29.04.2020, поданій до суду першої інстанції, повідомлено, що в період з 15.07.2019 по 26.07.2019 головними спеціалістами відповідача Бондаренко І.О. та Ведяшкіним В.В. відеофіксація позапланової перевірки у приміщеннях Підприємства не здійснювалась.

Водночас, як було встановлено судом першої інстанції, наказом про проведення перевірки позивача № 3248 підлягає обов`язковому виконанню уповноваженими на перевірку особами, відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 8, абз. 1 ч. 2 ст. 9 та ч. 1 ст. 62 Закону України «Про державну службу».

Посилання апелянта на те, що наведені норми не застосовуються до спірних правовідносин, судова колегія відхиляє як необґрунтовані.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки суб`єкта господарювання - позивача у справі, що вказує на протиправність його дій під час проведення такої перевірки та нівелює її наслідки у вигляді спірного рішення про накладення штрафу.

Приходячи до такого висновку апеляційний суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Доводи апелянта про те, що позивач не допустив його до проведення перевірки, а також посилання на відповідність вимогам законодавства уніфікованої форми акта перевірки, судова колегія до уваги не приймає, з огляду на вищевикладене, та зазначає, що позовні вимоги в цій справі задоволені з інших підстав і судом першої інстанції прийняті до уваги інші доводи апелянта, про що зазначено в мотивувальній частині оспорюваного апелянтом судового рішення.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 27 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: