Справа № 804/486/18
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 жовтня 2020 року

Київ

справа №804/486/18

адміністративне провадження №К/9901/25048/20

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

суддя-доповідач - Гусак М.Б., судді - Гімон М.М., Усенко Є.А.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС (правонаступника Офісу великих платників податків ДФС) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі №804/486/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНТА. ЛТД» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИЛА:

30 вересня 2020 року Офіс великих платників податків ДПС звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі №804/486/18 та заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Скаржник у касаційній скарзі вказав, що касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, посилаючися при цьому на те, що оскаржувані судові рішення прийняті без урахування висновків щодо застосування норми (норм) права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 березня 2020 року у справі №804/4643/16, від 6 березня 2018 року у справі №804/5444/16, від 5 червня 2018 року у справі №822/4549/13-а, від 24 травня 2019 року у справі №816/4537/14. Разом із тим, він не вказує, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанції було застосовано неправильно, висновок щодо застосування якої, на думку скаржника, наявний у постановах Верховного Суду, а також не обґрунтовує у чому саме полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права.

При цьому, слід зазначити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права; обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, обставин, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Проте, Офісом великих платників податеів ДПС не обгрунтовано того, що правовідносини у справі №804/486/18, рішення в якій оскаржуються, та у справах, на рішення в яких відповідач посилається у касаційній скарзі, є подібними.

Наведені скаржником обгрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень не свідчать про виконання вимог частини четвертої статті 328 КАС України.

Крім того, згідно з приписами частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року ухвалена у відкритому судовому засіданні, повний текст якої виготовлено 29 листопада 2019 року. Разом з тим, касаційну скаргу на судові рішення скаржник подав 30 вересня 2020 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку, скаржник посилається на те, що вже звертався з касаційною скаргою до Верховного Суду, проте вона була повернута через невиконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху (не додано документ про сплату судового збору у встановленому законом розмірі). Також скаржник зазначає, що отримав копію ухвали Верховного Суду про повернення касаційної скарги від 11 березня 2020 року 6 квітня 2020 року та вказує, що у період прийняття цієї ухвали на всій території України було запроваджено карантин.

Водночас посилання скаржника на те, що у період прийняття ухвали Верховного Суду про повернення касаційної скарги на всій території України було запроваджено карантин, а строк на касаційне оскарження, продовжується на строк дії такого карантину не може бути визнано судом як поважна причина пропуску строку на касаційне оскарження. Оскільки, Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року", яким, серед іншого, внесені зміни до КАС України, набрав чинності 2 квітня 2020 року. Тоді як строк на касаційне оскарження рішень у цій справі сплинув до набрання цим законом чинності.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та програми «Діловодство спеціалізованого суду», скаржник вперше звернувся до суду з касаційною скаргою 26 грудня 2019 року, яка була повернута ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2020 року. Копію ухвали про повернення скаржником отримано 6 квітня 2020 року.

З часу первинного повернення касаційної скарги (ухвала Верховного Суду від 11 березня 2020 року) до дня подання повторної касаційної скарги (30 вересня 2020 року) минуло майже 7 місяців.

Поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку касаційного оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення особою процесуальних дій в конкретній справі. Скаржником таких причин не наведено.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для реалізації права на оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

За наведених вище обставин, заява про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованою, а підстави, вказані у ній, є неповажними.

Зважаючи на наведене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку, в якому вказати інші поважні підстави для поновлення строку касаційного оскарження з доказами на підтвердження поважності вказаних обставин та обґрунтувати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 332 КАС України,

УХВАЛИЛА:

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі №804/486/18залишити без руху.

2. Встановити особі, що подала касаційну скаргу, для усунення зазначених недоліків десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

3. Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: підписМ. Б. Гусак
підписМ. М. Гімон
підписЄ .А. Усенко