Справа № 300/866/20
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/866/20 пров. № А/857/10574/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року (ухвалене головуючим суддею Остап`юк С.В. у м. Івано-Франківськ) у справі № 300/866/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення №4 від 26 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області з позовними вимогами про скасування рішення за № 4 від 26.02.2020, та до ОСОБА_2 з позовними вимогами про позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю та стягнення матеріальної шкоди в розмірі 992, 40 грн.

Ухвалами Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю та стягнення матеріальної шкоди, а також відкрито провадження за позовними вимогами до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області про скасування рішення №4 від 26.02.2020 про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що рішення відповідача про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 за № 4 від 26.02.2020, прийнятого за результатами розгляду скарги позивача є таким, що не відповідає фактичним обставинам, а висновки відповідача є необґрунтованими, вважає, що адвокат ОСОБА_2 при наданні безоплатної вторинної допомоги діяв непрофесійно, надана допомога була неякісною. Крім цього, заявлені вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем статті 44 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, внаслідок неповідомлення позивача про день і час проведення засідання дисциплінарної палати з розгляду його скарги.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що проведення відповідачем, за результатами розгляду перевірки відомостей про дисциплінарний проступок за скаргою позивача та вирішення питання про порушення чи відмову в порушенні дисциплінарної справи, 26.02.2020 засідання дисциплінарної палати без виклику позивача та адвоката ОСОБА_2 є обґрунтованим та здійсненим в порядок та спосіб, що визначені Законом. Разом з цим зазначив, що рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області за №4 від 26.02.2020 про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 є таким, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, з використанням повноважень з метою з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення та своєчасно.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що вся так звана перевірка дисциплінарної скарги проведена відповідачем, є невдалим намаганням виправдати вкрай низький рівень кваліфікаії адвоката ОСОБА_2 , і повністю складається з завідомо неправдивих показів, фальсифікацій, нічим не підтверджених вигадок, брехні, на базі зговору і корупційних відносин. Також вказав, що здійснення оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги віднесено до функцій визначеного органу адвокатського самоврядування, належить до системи гарантій забезпечення незалежності адвокатів і не може здійснюватися будь-якими іншими суб`єктами, в тому числі судом. У зв`язку з цим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 23.01.2020 позивач звернувся до відповідача з скаргою щодо неналежної поведінки адвоката ОСОБА_2 , яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність.

Головою дисциплінарної палати відповідача доручено члену дисциплінарної палати провести перевірку відомостей, викладених у вказаній скарзі позивача.

За наслідками проведеної перевірки, членом дисциплінарної палати відповідача 12.02.2020 складено довідку про результати перевірки скарги ОСОБА_1 щодо адвоката ОСОБА_2

26.02.2020 на засіданні дисциплінарної палати відповідача за результатами розгляду перевірки ОСОБА_1 щодо адвоката ОСОБА_2 , заслуховування члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, позивача прийнято оскаржуване рішення за № 4 про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 .

Позивач вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон України № 5076-VI), адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 2 Закону України № 5076-VI визначено, що адвокатура - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 3 ст. 2 Закону України № 5076-VI встановлено, що з метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 4 вказаного Закону, адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.

Згідно зі ст. 33 Закону України № 5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - це процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Статтею 34 Закону України № 5076-VI передбачено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.35 Закону України № 5076-VI за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 36 Закону України № 5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

Відповідно до ст. 36 Закону України № 5076-VІ, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Аналіз викладеного свідчить, що заява (скарга), яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має містити відомості про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката. Таку заяву (скаргу) може подати кожен кому відомі факти такої поведінки.

Підставою для ініціювання дисциплінарного провадження щодо адвоката у цьому випадку можуть бути й інші документи (подання, постанови, ухвали, інші рішення, тощо) певних осіб, які за своїм змістом та суттю і є заявами (скаргами) щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність.

Аналогічні приписи передбачені і в Положенні про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затверджене Рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014 №120 (далі по тексту - Положення № 120).

Так, відповідно до п. 2 Положення № 120 дисциплінарним провадженням визнається процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознаки дисциплінарного проступку.

За приписами п. 3 Положення № 120 адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності лише в порядку дисциплінарного провадження, з підстав вчинення ним дисциплінарного проступку, види якого передбачені статтею 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з п. 4 Положення № 120 дисциплінарним проступком адвоката є: порушення вимог несумісності; порушення присяги адвоката України; порушення правил адвокатської етики; розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Визнання інших діянь дисциплінарним проступком адвоката та притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за їх вчинення не допускається.

Відповідно до п. 9-10 Положення № 120 право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки. До заяв (скарг) щодо поведінки адвоката (далі узагальнено - заяви (скарги)) слід відносити: заяви (скарги) громадян; рішення, ухвали, постанови, звернення суддів; заяви (скарги), постанови, подання слідчих органів; заяви (скарги), подання голів кваліфікаційно-дисциплінарних комісій або її членів, голів рад адвокатів регіону або її членів; заяви (скарги) адвокатів, адвокатських об`єднань, адвокатських бюро, об`єднань адвокатів, підприємств, установ, організацій та інших осіб, поданих на дії адвокатів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, фактично підставою для ініціювання відносно адвоката ОСОБА_2 дисциплінарного провадження стала скарга позивача щодо неналежної поведінки адвоката ОСОБА_2 , яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність.

Статтею 37 Закону України № 5076-VI дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України № 5076-VІ розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.

Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.

У разі неможливості з поважних причин брати участь у засіданні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури адвокат, стосовно якого розглядається справа, може надати по суті порушених питань письмові пояснення, які додаються до матеріалів справи. Письмові пояснення адвоката оголошуються на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Неявка адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин за умови наявності доказів завчасного повідомлення зазначених осіб про місце, день і час засідання не перешкоджає розгляду дисциплінарної справи. У разі повторної неявки зазначених осіб на засідання палати розгляд справи здійснюється за їх відсутності незалежно від причин неявки.

Аналізуючи наведене вище колегія суддів дійшла висновку, що розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності за участі заявника та адвоката.

Разом з цим, як зазначив суд першої інстанції та є підставним на переконання колегії суддів, що така стадія дисциплінарного провадження, як порушення дисциплінарної справи передбачає розгляд перевірки відомостей про дисциплінарний проступок за скаргою позивача та вирішення питання про порушення чи відмову в порушенні дисциплінарної справи, без виклику позивача та адвоката ОСОБА_2 , оскільки як слідує зі змісту 2 ст. 40 Закону України № 5076-VІ саме розгляд дисциплінарної скарги справи здійснюється на засадах змагальності за участі заявника та адвоката. Тобто після порушення дисциплінарної справи.

Щодо правомірності винесення оскаржуваного рішення то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі обгрунтував доводи в результаті чого відмовив в задоволенні позову.

Так суд першої інстанції зокрема зазначив, що ст 23 Закону України № 5076-VІ встановлює гарантії адвокатської діяльності та передбачає, що зокрема: забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності; адвокату гарантується рівність прав з іншими учасниками провадження, дотримання засад змагальності і свободи в наданні доказів та доведенні їх переконливості; забороняється втручання у приватне спілкування адвоката з клієнтом; забороняється втручання у правову позицію адвоката; не можуть бути підставою для притягнення адвоката до відповідальності його висловлювання у справі, у тому числі ті, що відображають позицію клієнта, заяви у засобах масової інформації, якщо при цьому не порушуються професійні обов`язки адвоката; дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється в особливому порядку.

Стаття 11 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 із змінами від 15.02.2019 встановлює, що адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно.

Згідно з статтею 6 Правил адвокатської етики визначено, що специфіка цілей і завдань адвокатури вимагає як необхідної умови належного здійснення адвокатської діяльності максимальної незалежності адвоката у виконанні своїх професійних прав і обов`язків, що передбачає його свободу від будь-якого зовнішнього впливу, тиску чи втручання в його діяльність з надання професійної правничої (правової) допомоги, здійснення захисту або представництва клієнта, зокрема з боку державних органів, політичних партій, інших адвокатів тощо, а також від впливу своїх особистих інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» регламентує, що оцінка якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної вторинної правової допомоги здійснюється за зверненням за зверненням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, комісіями, утвореними для цієї мети радами адвокатів регіонів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» забезпечення незалежності адвокатів, захист від втручання у здійснення адвокатської діяльності є завданням адвокатського самоврядування.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» до повноважень Міністерства юстиції віднесено затвердження стандартів якості надання безоплатної правової допомоги, а пунктом 10 частини 4 статті 48 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність до функцій ради адвокатів регіону віднесено утворення комісії з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги.

Рішенням Ради адвокатів України від 15.12.2017 за № 281 затверджено положення про комісію з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги, а наказом Міністерства юстиції України за № 4125/5 від 21.12.2017 затверджено стандарти якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у цивільному, адміністративному процесах та представництва у кримінальному процесі.

Згідно з пунктом 3 вказаних Стандартів їх дотримання є обов`язковим для адвокатів при наданні ними безоплатної вторинної правової допомоги. За порушення цих Стандартів адвокати відповідають в обсязі, встановленому законодавством та умовами контракту (договору) з центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Пунктом 4 Стандартів встановлено, що оцінювання якості надання адвокатами безоплатної вторинної правової допомоги здійснюють відповідно до цих Стандартів комісії, утворені для цієї мети радами адвокатів регіонів, за поданням відповідних центрів у встановленому порядку.

Одночасно, пунктом 4 Положення про комісію з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги визначено, що завданням Комісії є здійснення оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної вторинної правової допомоги за зверненням центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги в межах конкретного доручення та з урахуванням погодженої позиції з клієнтом відповідно до Стандартів якості надання безоплатної правової допомоги, та за зверненням органів адвокатського самоврядування.

Відтак здійснення оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги віднесено до функцій визначеного органу адвокатського самоврядування, належить до системи гарантій забезпечення незалежності адвокатів і не може здійснюватися будь-якими іншими суб`єктами, в тому числі судом.

Разом з цим, суд першої інстанції правильно встановив, що рішення прийнято на підставі проведеної перевірки відомостей, викладених у скарзі, з отриманням пояснень та матеріалів, дослідженням матеріалів судової справи та встановленням всіх обставин вчинення адвокатом дій на предмет виявлення ознак складу дисциплінарного проступку.

А тому, враховуючи наведене вище рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 є правомірним та таким, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Щодо вимог апелянта позбавити адвоката ОСОБА_2 права на заняття адвокатської практики, то такі вимоги до ОСОБА_2 , як до адвоката чи фізичної особи про позбавлення його права на заняття адвокатською діяльністю та стягнення матеріальної шкоди в розмірі 992, 40 грн не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи їхніх посадових осіб, тобто між даними особами не існує публічно-правового спору, що в свою чергу виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року у справі № 300/866/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель