Справа № 640/21997/18
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 640/21997/18

адміністративне провадження № К/9901/17724/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Приходько Н.І.

представника позивача - Кравцова В.В., Петренко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 640/21997/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Велта" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

за касаційною скаргою Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року (головуючий суддя - Арсірій Р.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Костюк Л.О., суддів: Вужак Н.П., Кучми А.Ю.),

І РУХ СПРАВИ

1. У грудні 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Велта» (далі - TOB ВК «Велта», позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач), в якому просить :

1.1. визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології га надр України щодо ненадання Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційній фірмі «Велта» Спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування титанових руд Лікарівського родовища, що знаходиться в Новомиргородському районі Кіровоградської області, відповідно до пп. 1 п. 8 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 № 615 без проведення аукціону, у зв`язку з тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Велта» за власні кошти здійснено геологічне вивчення Лікарівського родовища (на підставі Спеціального дозволу № 4078 від 21 грудня 2011 року) та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено Протоколом ДКЗ № 3789 - ДСК від 27 грудня 2016 року;

1.2. зобов`язати Державну службу геології та надр України надати Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційній фірмі «Велта» спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування титанових руд Лікарівськогородовища, що знаходиться в Новомиргородському районі Кіровоградської області, відповідно до пп. 1 п. 8 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, без проведення аукціону, у зв`язку з тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Велта» за власні кошти здійснено геологічне вивчення Лікарівського родовища (на підставі Спеціального дозволу № 4078 від 21 грудня 2011 року) та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено Протоколом ДКЗ № 3789 - ДСК від 27 грудня 2016 року.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання вимог пп.1 п.8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.11 №615, Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Велта» звернулося до відповідача із заявою № 346/2 від 31.05.2018 на отримання дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування титанових руд на території Лікарівського родовища, яке знаходиться у Новомиргородському районі Кіровоградської області. Проте, Державною службою геологіїта надр України листом № 10122/03/2-18 від 08.06.2018 повернуто заяву позивача №346/2 від 31.05.2018 разом з доданими документами.

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року, позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо ненадання Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційній фірмі «Велта» Спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування титанових руд Лікарівського родовища, що знаходиться в Новомиргородському районі Кіровоградської області, відповідно до пп. 1 п. 8 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 № 615, без проведення аукціону, у зв`язку з тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Велта» за власні кошти здійснено геологічне вивчення Лікарівського родовища (на підставі Спеціального дозволу № 4078 від 21 грудня 2011 року) та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено Протоколом ДКЗ № 3789 - ДСК від 27 грудня 2016 року.

Зобов`язано Державну службу геології та надр України надати Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційній фірмі «Велта» Спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування титанових руд Лікарівського родовища, що знаходиться в Новомиргородському районі Кіровоградської області, відповідно до пп. 1 п. 8 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 № 615, без проведення аукціону.

4. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Державна служба геології та надр України звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить їх скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

5. Мотиви, якими заявник обґрунтовує касаційну скаргу, подібні тим, що викладені у апеляційній скарзі Державної служби геології та надр України. Касатор вказує, що судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень порушені норми матеріального та процесуального права, що є підставою для їх скасування та відмови у задоволенні позову.

6. Верховний Суд ухвалою від 05 серпня 2019 року відкрив касаційне провадження за скаргою Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у справі № 640/21997/18.

7. Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення с удів попередніх інстанцій - без змін.

II ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Велта» 21.12.2011 отримано спеціальний дозвіл № 4078 на геологічне вивчення надр Лікарівської ділянки надр, з метою геологічного вивчення титанових руд, затвердження запасів ДКЗ України за промисловими категоріями, строком дії до 21.12.2016. Джерело фінансування робіт: Недержавне.

9. За період з 21.12.2011 року по 21.12.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Велта» за власні кошти здійснено геологічне вивчення Лікарівської ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено Протоколом Державної комісії України по запасам корисних копалин від 27.12.2016 № 3789 - ДСК.

10. 31.05.2018 позивач звернувся до Державної служби геології та надр України із заявою № 364/2 про надання спеціального дозволу на користування надрами Лікарівського родовища, яке розташоване у Новомиргородському районі Кіровоградської області, на підставі пп. 1 п. 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 № 615.

11.До заяви від 31.05.2018 № 364/2 ТВО ВКФ «Велта» додано наступний пакет документів:

- Пояснювальна записка для отримання спеціального дозволу на видобування титанових руд Лікарівського родовища з характеристикою об`єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки, обґрунтуванням необхідності використання надр, із зазначенням потужності підприємства.

- Каталог географічних координат кутових точок Лікарівського родовища титанових руд.

- Оглядова карта Лікарівського родовища титанових руд М 1 : 100 000

- Ситуаційний план Лікарівського родовища титанових руд з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами їх кутових точок.

- План підрахунку запасів Лікарівського родовища станом на 01.12.2016.

- Геологічний розріз по лінії ІІІ-ІІІ.

- Геологічний розріз по лінії IVa - Iva

- Умовні позначки до карти і розрізів.

- Програма робіт з видобування корисних копалин титанових руд Лікарівського родовища.

- Копія завіреного ТОВ ВКФ «Велта» Протоколу ДКЗ № 3789-ДСК від 27.12.2016 разом з додатками до нього (у окремому конверті разом з супровідним листом)

- Супровідний лист до копії завіреного ТОВ ВКФ «Велта» Протоколу ДКЗ № 3789-ДСК від 27.12.2016 разом з додатками до нього в 1 прим на 68 арк. вих. № 5/18-ДСК від 31.05.2018 (який є додатком до цієї заяви) (у окремому конверті разом з копією завіреного ТВО ВКФ «Велта» протоколом ДКЗ № 3789-ДСК від 27.12.2016)

- Заява на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону (на підставі пп. 1 п. 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 30.05.2011 року № 615) з доданими до неї документами визначеними у цьому переліку (п. 1 - п. 11 цього переліку) у 2 примірниках.

Державною службою геології та надр України за вих. № 10112/03/12-18 від 08.06.2018 направлено на адресу ТОВ ВКФ «Велта» лист, яким повернуто заяву ТОВ ВКФ «Велта» від 31.05.2018 вих. 364/2 разом з доданими до неї документами.

У своєму листі від 08.06.2018 вих. № 10112/03/12-18 Державна служба геології та надр України зазначила, що «Згідно ст. 151 Кодексу України про надра якщо користування надрами пов`язане з провадженням діяльності визначеної Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», надання їх у користування здійснюється з урахуванням результатів оцінки впливу на довкілля.

Законом України «Про оцінку впливу не довкілля» встановлено правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямовані на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Сфера застосування оцінки впливу на довкілля визначена статтею 3 Закону.

Кар`єри та видобування корисних копалин відкритим способом, їх перероблення та збагачення на місці на площі понад 25 гектарів або видобування торфу на площі понад 150 гектарів віднесено до першої категорії видів планової діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до пункту 2 частини 15 статті 3 Закону.

Видобування корисних копалин, крім корисних копалин місцевого значення, які видобуваються землевласниками чи землекористувачами в межах наданих їм земельних ділянок з відповідним цільовим використанням віднесено до другої категорії видів планової діяльності, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до пункту 3 частини 3 статті 3 Закону. Враховуючи зазначене, Державна служба геології та надр України повертає Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційній фірмі «Велта» заяву з доданими до неї документами щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування титанових руд Лікарівського родовища Кіровоградської області».

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, що виразилася у ненаданні позивачу спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону, останній звернувся до суду з даним позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Велта» 21.12.2011 року отримано спеціальний дозвіл № 4078 на геологічне вивчення надр Лікарівської ділянки надр, з метою геологічного вивчення титанових руд, затвердження запасів ДКЗ України за промисловими категоріями, строком дії до 21.12.2016 року. Джерело фінансування робіт: Недержавне.

За період з 21.12.2011 по 21.12.2016 Товариством за власні кошти здійснено геологічне вивчення Лікарівської ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено Протоколом Державної комісії України по запасам корисних копалин від 27 грудня 2016 року № 3789 - ДСК.

Зазначене, на думку судів, свідчить про наявність права позивача на отримання спеціального дозволу на користування надрами Лікарівського родовища без проведення аукціону на підставі пп. 1 п.8 Постанови № 615.

13. Суди також вказали, що рішення про відмову у наданні дозволу має бути оформлене у вигляді наказу та оприлюднене на офіційному веб-порталі Держгеонадр протягом 5 днів з моменту прийняття такого рішення. Разом з тим, відповідачем не приймалося за заявами позивача будь-яких рішень, а листи про повернення таких заяв разом з поданими документами не можуть вважатися рішеннями про відмову у видачі спеціальних дозволів.

14. Стосовно позовних вимог про зобов`язання надати спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування титанових руд Лікарівського родовища, суди зазначили, що в даному випадку відповідач помилково вважає свої повноваження щодо вирішення питання про надання такого дозволу дискреційними, адже останній не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

19. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

20. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Кодексу України про надра, спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим.

Положеннями ч. 1 ст. 19 Кодексу України про надра, визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 року № 615 затверджено порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - Постанова № 615), положеннями п. 1 якого визначено, що цей Порядок регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін. Дія цього Порядку поширюється на всі види користування надрами. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до підпункту 1 п. 8 Постанови № 615 визначено, що без проведення аукціону дозвіл надається у разі видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів; видобування корисних копалин (крім нафти і газу), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку; геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), якщо заявник за власні кошти виключно в результаті геологічного вивчення ділянки надр на підставі відповідного спеціального дозволу на користування надрами здійснив апробацію за умови затвердження в установленому порядку підрахунку запасів корисних копалин після отримання спеціального дозволу.

21. Судами встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Велта» 21.12.2011 року отримано спеціальний дозвіл № 4078 на геологічне вивчення надр Лікарівської ділянки надр з метою геологічного вивчення титанових руд, затвердження запасів ДКЗ України за промисловими категоріями, строком дії до 21.12.2016 року. Джерело фінансування робіт: Недержавне.

За період з 21.12.2011 року по 21.12.2016 року Товариством за власні кошти здійснено геологічне вивчення Лікарівської ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено Протоколом Державної комісії України по запасам корисних копалин від 27 грудня 2016 року № 3789 - ДСК.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає правильними висновки судів про наявність права позивача на отримання спеціального дозволу на користування надрами Лікарівського родовища без проведення аукціону на підставі пп. 1 п.8 Постанови № 615.

22. Позивач 31.05.2018 звернувся до Державної служби геології та надр України за заявою № 364/2 про надання спеціального дозволу на користування надрами Лікарівського родовища, яке розташоване у Новомиргородському районі Кіровоградської області, на підставі пп. 1 п. 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615.

Державною службою геології та надр України за вих. № 10112/03/12-18 від 08.06 2018 року направлено на адресу ТОВ ВКФ «Велта» лист, яким повернуто заяву ТОВ ВКФ «Велта» від 31.05.2018 вих. 364/2 разом з доданими до неї документами.

23. Згідно до п. 8 Постанови № 615 для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1.

Разом із заявою подаються дві копії заяви та доданих до неї документів. У заяві зазначаються назва і місцезнаходження ділянки надр, вид корисних копалин, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган ДФС і мають відмітку у паспорті), інформація для здійснення зв`язку із заявником (номер телефону, адреса електронної пошти), а також підстава для надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку.

Рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається протягом ЗО днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку. Документи, що не відповідають вимогам цього Порядку, повертаються заявникові.

Згідно до п. 2 Переліку документів, що подаються разом із заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону (Додаток № 1 до Постанови № 615) з метою видобування корисних копалин надрокористувачем разом із заявою подаються наступні документи:

пояснювальна записка з характеристикою об`єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки, обгрунтуванням необхідності використання надр, із зазначенням потужності підприємства;

копії протоколів, завірені заявником, Державної комісії по запасах (Української територіальної комісії по запасах корисних копалин, центральної комісії по запасах корисних копалин, науково-технічних/технічних рад) про затвердження (апробацію) запасів у повному обсязі;

каталог географічних координат кутових точок ділянки надр (похибка - менш як 1 секунда) із зазначенням її площі;

оглядова карта (масштаб не менш як 1:200000);

ситуаційний план з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок (похибка - менш як 1 секунда) у масштабі, який дає змогу перевірити правильність визначення координат;

план підрахунку запасів корисної копалини на топографічній основі з нанесеними межами категорії запасів, межами земельного та гірничого відводів (за наявності), контуром ліцензійної площі з географічними координатами кутових точок ділянки надр (похибка - менш як 1 секунда), а також з лініями геологічних розрізів;

характерні геологічні розрізи з межами категорій запасів та умовними позначками;

програма робіт із введення родовища в експлуатацію із зазначенням окремих етапів та строку їх проведення, джерел фінансування до досягнення підприємством проектної потужності.

24. Дослідивши заяву ТОВ ВКФ «Велта» від 31.05.2018 року № 346/2 з доданими до неї документами, суди дійшли висновку, що остання відповідає вимогам п. 8 Постанови № 615 (в редакції що діяла станом на 01.06.2018 року).

25. Частиною 5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» встановлений перелік підстав для відмови у видачі документа дозвільного характеру, зокрема:

подання суб`єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком;

виявлення в документах, поданих суб`єктом господарювання, недостовірних відомостей;

негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

26. Положеннями п. 19 Постанови № 615 визначено, що підставами для прийняття рішення про відмову в наданні дозволу є:

подання заявником документів не в повному обсязі;

виявлення у поданих документах недостовірних даних;

невідповідність документів, поданих заявником, вимогам пункту 8 цього Порядку;

наявність інформації від правоохоронних органів та суб`єктів фінансового моніторингу, що заявник здійснює фінансування тероризму в Україні;

відмова органів, зазначених в абзацах другому - четвертому пункту 9 цього Порядку, у погодженні надання надр у користування.

Згідно до п. 21 Постанови № 615, у разі відмови в наданні, продовженні строку дії, переоформленні, видачі дубліката дозволу або внесенні змін до нього документи повертаються в повному обсязі заявникові.

Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що законодавець передбачив чіткий алгоритм дій уповноваженого органу, в даному випадку - Державної служби геології та надр України при прийнятті рішення про надання спеціального дозволу на користування надрами. Зокрема, Державна служба геології та надр України за наявності передбачених законом підстав для відмови у наданні дозволу на користування надрами протягом 30 днів з дня отримання всіх погоджень приймає відповідне рішення про відмову у наданні такого дозволу. За відсутності зазначених вище підстав для відмови - уповноважений орган зобов`язаний прийняти рішення про надання спеціального дозволу на користування надрами.

31. Як встановлено судами попередніх інстанцій та не спростовано касатором, відповідач листом від 08.06.2018 року № 10112/03/12-18 повернув позивачеві його заяву № 364/2 від 31.05.2018 року за відсутності будь-яких підстав, передбачених положеннями ч. 5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та п. 19 Постанови № 615, які б прямо чи опосередковано мали б наслідком відмову у наданні спеціального дозволу на користування надрами.

Відтак, як правильно зазначили суди, вказане вище свідчить про протиправність повернення Держгеонадрами заяви позивача від 31.05.2018 року № 364/2.

32. Відповідно до п. 25 Постанови № 615 (в редакції станом на 08.06.2018 року) наказ Держгеонадр та розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим про зупинення, анулювання, відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу розміщуються протягом п`яти робочих днів на офіційному веб-сайті відповідного органу. Наказ Держгеонадр та розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим про зупинення, анулювання дозволу, рішення про відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Виходячи з положень п. 19, п. 21 та п. 25 Постанови № 615, у разі відмови у наданні спеціального дозволу відповідача зобов`язаний видати наказ, в якому зазначити, яких саме вимог законодавства не дотримано заявником при звернені до Держгеонадр із відповідною заявою.

Такий наказ має бути направлений на адресу заявника разом із відповідною заявою та доданими до неї документами.

Проте, як правильно встановили суди, відповідач за результатами розгляду заяв позивача не прийняв жодних рішень, передбачених чинним законодавством.

33. Листи Держгеонадр, якими заяви разом з доданими до них документами повернуто позивачу для подальшого розгляду, не можуть вважатися рішеннями про відмову у видачі спеціальних дозволів.

34. Щодо підстав, визначених у листі Держгеонадр від 08.06.2018 року № 10112/03/12-18, яким повернуто заяву ТОВ ВКФ «Велта» від 31.05.2018 року № 346/2, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно до положень ст. 4 Закону № 2806-15 законом визначається виключний перелік документів необхідних для отримання дозвільного документу.

34. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на момент звернення позивача із заявою № 346/2 від 31.05.2018 року, так само, як і на момент її реєстрації відповідачем, вимоги щодо надання Держгеонадрам інформації про здійснення оцінки впливу на довкілля відповідно до вимог Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» № 2059 - 19 від 23.05.2017 року нормативно - правовими актами, які регулюють надання спеціальних дозволів на користування надрами, не визначено.

35. Зазначена вимога набрала законної сили лише 08.06.2018 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 333 від 25 квітня 2018 року, а тому, відповідно до положень ст. 58 Конституції України, не може розповсюджуватись на заяву позивача, яка була зареєстрована до набрання чинності цієї норми.

36. Посилання касатора на те, що положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 333 не визначено, як мають діяти Держгеонадра при розгляді заяв, які надійшли до набрання зазначеною постановою КМУ чинності, а також те, що зазначені заяви мають розглядатись з урахуваннями норм Постанови Кабінету міністрів України від 25.04.2018 року №333, колегія суддів зазначає, що дане питання чітко врегульоване нормами статті 58 Конституції України, а, відтак, відповідач мав діяти у відповідності до законодавства, чинного на момент реєстрації заяви позивача № 346/2 від 31.05.2018 року.

37. Зважаючи на викладене, суди попередніх інстанцій правильно вказали, що наведені вище вище обставини свідчать про протиправну бездіяльність Держгеонадр під час розгляду заяви ТОВ ВКФ «Велта» від 31.05.2018 року № 346/2, яка полягає у не виданні наказу про надання чи про відмову у наданні позивачеві спеціального дозволу на користування надрами Лікарівського родовища з підстав, визначених законом, та не здійснення розгляду заяви ТОВ ВКФ «Велта» від 31.05.2018 року № 346/2 у встановлений строк.

38. Стосовно позовних вимог про зобов`язання видати спеціальний дозвіл, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень п. 8 та п. 9 Постанови № 615 Державна служба геології та надр України після надходження заяви про отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону зобов`язана:

- протягом 3 х робочих з дня реєстрації документів розмістити інформацію про їх реєстрацію на офіційному веб-сайті Державної служби геології та надр України;

- протягом 6 робочих днів з моменту реєстрації заяви надсилати копію заяви з доданими до неї документами на погодження до обласної ради на території якої знаходиться ділянка надр, щодо якої особа просить надати дозвіл (у разі якщо корисна копалина належить до корисних копалин загальнодержавного значення) та до Міністерства екології та природних ресурсів України;

- направити запит до правоохоронних органів та суб`єктам фінансового моніторингу про розгляд документів заявника для виявлення суб`єктів господарювання, що здійснюють фінансування тероризму в Україні;

- направити запит органам ДФС щодо перевірки факту наявності у заявника боргу із сплат податків та загальнообов`язкових платежів станом на останній звітний період.

39. У позовній заяві ТОВ ВКФ «Велта» зазначило, що неодноразово зверталося до відповідача із заявами про надання спеціального дозволу на користування надрами Лікарівського родовища, а саме: від 29.05.2017 року вих, № 120 та від 22.08.2017 року вих. № 234.

40. Зазначені заяви ТОВ ВКФ «Велта» від 29.05.2017 року вих, № 120 та від 22.08.2017 року вих. № 234 повернуті листами відповідача від 04.08.2017 вих. № 16782/03/12-17 та вих.№ 21620/03/12-17 відповідно. Підставами для повернення заяв ТОВ ВКФ «Велта» слугувало не введення Держгеонадрами Протоколу ДКЗ № 3789-ДСК від 27.12.2016 та не передання його Державного науково-виробничого підприємства Державний інформаційний геологічний фонд України» в установленому порядку.

41. З цього приводу суди першої та апеляційної інстанцій, проаналізувавши чинне на момент звернення позивача із вищезазначеними заявами законодавство, дійшли висновку, що не введення протоколу ДКЗ України Держгеонадрами в дію та не передання їх до ДНВП «Геоінформ України» не є підставою для відмови у наданні спеціального дозволу на користування надрами.

42. Судами встановлено, що адвокат ТОВ ВКФ «Велта» Шестіріков А.В. 20.09.2018 звернувся до відповідача з адвокатським запитом № 20/09-3 від 20.06.2018 у якому просив надати інформацію щодо направлення Держгеонадрами на адреси Кіровоградської обласної ради та Міністерства екології та природних ресурсів України копій заяв ТОВ ВКФ «Велта» про отримання спеціального дозволу на користування надрами Лікарівського родовища від 29.05.2017 № 120 та від 22.08.2017 № 234, а також повідомити чи звертались Держгеонадра з відповідними запитами до правоохоронних органів, суб`єктам фінансового моніторингу та до органів ДФС.

43.Державна служба геології та надр України у своїй відповіді на адвокатський запит від 27.09.2018 №19402/03/12-18 повідомило, що відповідачем було направлено до Кіровоградської обласної ради та Міністерства екології та природних ресурсів України копію заяви ТОВ ВКФ «Велта» від 29.05.2017 року № 120 з доданими до них документами, а також за зазначеною заявою Держгеонадра звернулись до правоохоронних органів, суб`єктам фінансового моніторингу та до органів ДФС. За заявою ТОВ ВКФ «Велта» від 22.08.2017 № 234 та заявою від 31.05.2018 № 346/2 відповідач до вищевказаних органів в порушення п. 8 та п. 9 не звертався.

44. Положеннями п. 9 Постанови № 615 (в редакції що діяла станом на року) встановлено що ненадання відповідною обласною радою, позитивної або негативної відповіді щодо погодження за результатами розгляду на найближчій сесії (але у будь-якому разі не пізніше ніж через 90 календарних днів з дати отримання документів від органу з питань надання дозволу) вважається, що надання дозволу ними погоджено. У разі ненадання Мінприроди погодження протягом 30-денного строку вважається, що надання дозволу ним погоджено.

45. Відповідно до п. 8 Постанови № 615 у разі ненадання правоохоронними органами та суб`єктами фінансового моніторингу відповіді на запит протягом 30-денного строку вважається, що за результатами розгляду документів заявника не виявлено суб`єктів господарювання, що здійснюють фінансування тероризму в Україні. У разі ненадання органами ДФС відповіді на запит протягом 30-денного строку вважається, що факту наявності у заявника боргу із сплати загальнодержавних податків та зборів станом на останній звітний період не виявлено.

46. У матеріалах справи наявне рішення Кіровоградської обласної ради від 22.08.2017 № 356, яким погоджено надання ТОВ ВКФ «Велта» спеціального дозволу на користування надрами Лікарівського родовища, яке знаходиться на території Новомиргородського району Кіровоградської області.

47. Враховуючи положення п. 8 та п. 9 щодо «мовчазної згоди» Мінприроди, правоохоронних органів, суб`єктів фінансового моніторинг), а також органів ДФС, та враховуючи те, що відповідачем більше не здійснювалось погоджувальної процедури, суди дійшли висновку про надання зазначеними органами відповідної згоди на надання позивачеві Спеціального дозволу на користування надрами.

48. Відповідно до п. 8 Постанови № 615 рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається протягом 30 днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку.

49. Відповідно до ч. 5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» у разі усунення суб`єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви суб`єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, і документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом. При повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови).

50. Положеннями п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

51. Положеннями ч. 6 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що у разі якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Відмітка в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про дату прийняття заяви є підтвердженням подання заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

52. Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

53. Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що своєю бездіяльністю відповідачем створено невизначеність для позивача, який позбавлений законної можливості реалізувати своє право на отримання спеціального дозволу на користування надрами Лікарівського родовища.

54. Враховуючи те, що відповідачем неодноразово поверталися заяви ТОВ ВКФ «Велта» від 29.05.2017 року № 120, від 22.08.2017 року № 234 та від 31.05.2018 року № 346/2 з доданими до них документами, які відповідали вимогам Постанови № 615 (в редакції станом на 01.06.2018 року) та Закону № 2806-15, без прийняття визначених законом рішень , суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача видати позивачу спеціальний дозвіл на користування надрами Лікарівського родовища відповідно до принципу «мовчазної згоди».

55. Щодо посилань Держгеонадр України на порушення судом першої інстанції дискреційних повноважень, колегія суддів зазначає наступне.

56. У своїх постановах від 13.02.2018 року у справі №361/7567/15-а, від 07.03.2018 року у справі №569/15527/16-а, від 20.03.2018 року у справі №461/2579/17, від 20.03.2018 року у справі №820/4554/17, від 03.04.2018 року у справі №569/16681/16-а, від 12.04.2018 року у справі №826/8803/15 Верховний Суд зазначив що дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

57. Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

58. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

59. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

60. Стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб`єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); п. 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); п. 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); п. 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

61. Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

62. Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

63. Відтак, приймаючи рішення про зобов`язання орган державної влади виконати свої дискреційні повноваження, суд, перш за все, відновлює баланс взаємодії між органами державної влади та суб`єктами господарювання.

При цьому, суд, приймаючи саме таке рішення на захист порушених прав суб`єктів господарювання - про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певну дію, унеможливлює виникнення вільного трактування та зловживання з боку органів державної влади своїми дискреційними повноваженнями.

64. На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, адже останній не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

65. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №208/8402/14-а, від 29.03.2018 у справі №816/303/16, від 25.05.2018 у справі №826/6102/16.

66. Зважаючи на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

67. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

68. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

69. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

70. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

постановив:

1. Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.

2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року по справі № 640/21997/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Г. Стрелець

С.Г. Стеценко

Л.В. Тацій