Справа № 280/4292/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 жовтня 2020 року Справа № 280/4292/20
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
про скасування податкової вимоги, -
В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 280/4292/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізької області про скасування податкової вимоги.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі №280/4292/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6552-50 У від 17.02.2020.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізького області.

12.10.2020 представником позивача до суду подано заяву (вх.№48264), в якій просить суд ухвалити додаткове рішення по справі №280/4292/20, яким стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати судового збору у розмірі 630,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5600,00 грн. (п`ять тисяч шістсот грн., 00 коп.), які понесені позивачем у зв`язку із розглядом справи 280/4292/20.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з приписами частини третьої статті 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що розгляд даної справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд заяви здійснено в письмовому провадженні без виклику сторін.

Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходила.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами першою та другою статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем (далі - замовник) було укладено з адвокатським об`єднанням «Афіна», в особі заступника голови Попової Олени Володимирівни (далі - виконавець), договір про надання правничої допомоги від 16.06.2020 №08, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

За умовами пункту 1.1. цього договору виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу у справі за адміністративним позовом до Головного управлінням ДПС у Запорізькій області про скасування вимоги щодо:

- надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань;

- складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру;

- складання процесуальних документів;

- представництва та захисту інтересів замовника в будь яких органах державної влади.

Пунктами 3.2., 3.4., 3.5., 3.6. вказаного договору визначено, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку 1 до цього договору; факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг; підставою для оплати наданих послуг є акт наданих послуг, підписаний обома сторонами; гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому порядку на рахунок виконавця. У разі проведення розрахунку готівкою виконавець видає замовнику квитанцію до прибутково касового ордеру.

Так, позивач у поданій заяві стверджує, що витрати позивача у даній справі склали:

- надання усної консультації з вивченням документів - 500,00 грн. (1 год.);

- ознайомлення з матеріалами справи в державній виконавчій службі - 700,00 грн. (1,5 год.);

- складання адміністративного позову про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 17.02.2020 №Ф-6552-5У0 - 2000,00 грн. (4 год.);

- складання клопотання про поновлення строків звернення до суду з адміністративним позовом - 800,00 грн. (2 год.);

- складання заяви про забезпечення позову - 800,00 грн. (2 год.);

- складання відповіді на відзив - 800,00 грн. (2 год.).

Отже загальна сума витрат на правничу допомогу становить 5600,00 грн.

За фактом надання правової допомоги сторонами договору складені та підписані: додаток №1 до договору, акт наданих послуг №01 від 09.10.2020 до договору, квитанція до прибуткового касового ордера №05 від 09.10.2020.

Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу судом враховано: ознайомлення з матеріалами справи в державній виконавчій службі, складання адвокатом адміністративного позову, складання клопотання про поновлення строків звернення до суду з адміністративним позовом, складання заяви про забезпечення позову, складання відповіді на відзив, а також відсутність в матеріалах справи документу на підтвердження витрат, пов`язаних з наданням усної консультації з вивченням документів. Крім того, суд вважає що такі послуги адвоката є по суті складовою частиною складання адміністративного позову.

За таких обставин, розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому стягненню на користь позивача в частині 5100,00 грн.

В частині стягнення з відповідача суми 500,00 грн. за надання усної консультації з вивченням документів слід відмовити у зв`язку з не підтвердженням такої суми витрат.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 630,60 грн. (за подання заяви про забезпечення позову) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 132, 139, 241, 244, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, - задовольнити частково.

Ухвалити у справі додаткове судове рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 630,60 грн. (шістсот тридцять гривень 60 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5100,00 грн. (п`ять тисяч сто гривень 00 копійок).

В задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення, - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Лазаренко