Справа № 308/13122/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 308/13122/19 пров. № А/857/11404/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Сеника Р. П.,

за участю секретаря судового засідання Цар М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 серпня 2020 року (ухвалене головуючим суддею Фазикош О. В. у м. Ужгороді, повний текст складено 25.08.20) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про визнання протиправоною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Закарпатської митниці Держмитслужби, в якому просив скасувати постанову в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С.В. в справі про порушення митних правил від №3993/30500/19 від 29.10.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 481 МК України, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення, оскільки у нього був відсутній умисел на вчинення вказаного правопорушення. Вказує, що диспозиція ч. 3 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за дії, пов`язані з умисним порушенням правил, саме, ввезення/вивезення товарів з митної території України, а не за неповідомлення про неможливість виконання такого.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що наявність самого факту аварії або дії обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб фактично є самостійною підставою звільнення особи від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.460 МК України. При цьому, вказаною статтею жодним чином не встановлено вимог щодо обов`язковості письмового повідомлення про настання таких фактів, як умову застосування цієї статті, про що робить висновок суд першої інстанції. Зазначає, що диспозиція ч. 3 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за дії, пов`язані з умисним порушенням правил саме ввезення/вивезення товарів з митної території України, а не за неповідомлення про неможливість виконання такого.

В судове засідання на апеляційний розгляд справи учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретія Сергія Володимировича №3993/30500/19 від 29.10.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст. 481 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 17000 гривень.

З даної постанови вбачається, що 02 вересня 2019 року о 10 годині 24 хвилини, в зону митного контролю на ділянку "Виїзд" митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, заїхав легковий автомобіль марки «NISSAN», моделі «QASHQAI», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , у якому в якості пасажира слідував громадянин Італії ОСОБА_1 , який прямував у приватних справах із України до Угорщини. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, внаслідок чого встановлено, що 29.04.2017 року через митний пост «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» гр. Італії ОСОБА_2 , ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_3 . Громадянин Італії ОСОБА_1 зобов`язаний був вивезти вказаний автомобіль марки за межі митної території України у термін до 29.04.2018 року або вчинити інші дії, визначені ч. 6 ст. 380 Митного кодексу України. У своєму поясненні ОСОБА_1 пояснив, що не зміг вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України, оскільки він потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Документального підтвердження вчинення порушення митних правил внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб ОСОБА_1 митниці ДФС не надав. Матеріалами справи не встановлено фактів продовження ОСОБА_1 строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки позивач не повідомив відповідача про обставини аварії чи дії обставин непереборної сили, в порушення п.1 ч.1 ст.95 МК України не доставив у встановлені Митним кодексом України строки транспортний засіб до органу доходів і зборів, перевищивши строк доставки, а також вчасно не помістив зазначений транспортний засіб в інший митний режим, дозволений цим Кодексом, то у його діях наявні ознаки порушення митних правил, що тягне відповідальність, передбачену ч.3 ст. 481 МК України.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом (частина 1 статті 381 МК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст.102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Відповідно до ч. 3 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 розділу VIII наказу Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що власник транспортного засобу чи уповноважена особа звільняється від відповідальності за порушення митних правил, передбаченого статтею 481 МК України, у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

Як слідує з матеріалів справи, на підтвердження дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , електронною поштою (e-mail: zak(3)customs.sfs.gov.ua), Закарпатській митниці ДФС надіслано:

-копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у кримінальному провадженні № 0000214 від 23.07.2017 року, щодо ДТП за участі автомобіля марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_3 , під керуванням громадянина Італії ОСОБА_1 ;

- копію плану - схеми місця ДТП до протоколу огляду місця події від 23.07.17;

- копію протоколу огляду транспортного засобу СПД-ФО « ОСОБА_3 » від 23.08.17;

-копію експертного автотоварознавчого висновку № 328 від 25.08.17 СПД-ФО « ОСОБА_3 », по визначенню вартості матеріального збитку з фототаблицями пошкодженого автомобіля марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_3 ;

-копію ремонтної калькуляції СПД-ФО « ОСОБА_3 » № 328 від 25.08.17;

-копію платіжної квитанції СПДФО « ОСОБА_3 » серії НОМЕР_4 від 23.08.17;

-копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців «ЕКО ТРАНС ОШ» та ліцензії серії АЕ № 288628 від 11.07.14 підприємства «ЕКО ТРАНС ОІЛ»;

-копію акту надання послуг № 9 від 06.09.2017 року підприємства «ЕКО ТРАНС ОІЛ» з перекладом;

- копію повідомлення ПАТ «Страхова компанія» №ІСК0М від 08.02.2019 року.

З матеріалів справи видно, що 23.07.2017 року автомобіль марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_3 під керуванням громадянина Італії ОСОБА_1 потрапив у ДТП, внаслідок чого транспортний засіб був пошкоджений, а сам водій та його пасажир ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження. Зазначена ДТП настала з вини водія іншого транспортного засобу ОСОБА_5 .

Викладене підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.07.2019 року та вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2018 року у справі № 338/1528/18.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 328 від 25.08.2017 року, вартість відновлення автомобіля марки «TOYOTA», моделі «YARIS» з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні пошкодженого автомобіля складала 251529 грн. Матеріальний збиток завданий власнику автомобіля становив 227566 грн., що дорівнює його ринковій вартості.

06.09.2017 року даний автомобіль утилізовано, тобто знищено ліцензованим суб`єктом господарської діяльності - ТОВ «Еко Транс Оіл», що підтверджується актом надання послуг за №9.

Колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що хоча позивачем вчасно не повідомлено відповідний митний орган про факт аварії або дію обставин непереборної сили після закінчення встановленого строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України, тобто після 29.04.2018 року, однак таке не спростовує самого факту аварії або дії обставин непереборної сили.

Крім цього, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що митним органом жодним чином не було вжито заходів щодо встановлення та підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтю 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак під час розгляду справи про порушення митних правил орган, що розглядає справу, зобов`язаний встановити і з`ясувати всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, апеляційним судом встановлено, що й слідує з матеріалів справи, що митний орган при розгляді справи про порушення митних правил не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з аналізу наведених вище норм у сукупності та наданих доказів, колегія суддів вважає, що неналежне повідомлення митного органу не може бути самостійною підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України більше ніж на десять діб, оскільки має місце факт аварії, а саме автомобіль марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_2 потрапив у ДТП, а згодом утилізований, що в свою чергу виключає адміністративну відповідальність.

Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 481 МК України, згідно якої адміністративна відповідальність наступає за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України, а не за невчасне повідомлення митного органу про факт дії обставин аварії чи непереборної сили.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не з`ясував належним чином всіх обставин, які мають значення для справи, не довів наявність умислу в діях позивача, спрямованого на вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.3 статті 481 МК України, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Згідно з частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про звільнення позивача від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові про порушення митних правил фактичним обставинам справи, що є підставою для її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 серпня 2020 року у справі № 308/13122/19 - скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Скасувати постанову в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій Сергія Володимировича в справі про порушення митних правил №3993/30500/19 від 29 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Р. П. Сеник