Справа № 737/757/20
Суддя: Кореньков А. А.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 737/757/20
Провадження № 2-а/737/5/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Коренькова А.А.,

секретаря судового засідання Чередниченка С.О.,

за участі позивача Вялько М.В., відповідача Синиці К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Куликівка справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 4 Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області Синиці Катерини Володимирівни про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

30 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області капрала поліції Синиці Катерини Володимирівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.09.2020 року у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем на нього було безпідставно складено постанову про накладення стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення п.31.4.7 Правил дорожнього руху, за відсутності будь-яких доказів його вини у вчиненні даного правопорушення.

Ухвалою суду від 05.10.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

09.10.2020 року ОСОБА_1 надав суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 12.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення від 20.09.2020 року, а провадження у справі закрити. Зазначив, що 20.09.2020 року він керував належним йому автомобілем Volkswagen Passat. Його зупинили патрульні поліцейські які склали на нього протокол за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що він керував автомобілем з нанесеним на скло покриттям, які обмежує видимість із місця водія і погіршує його прозорість. Вважає постанову безпідставною, оскільки нанесене на скло його автомобіля тонування не погіршує світлопропускання. Жодних досліджень для встановлення ступеню прозорості скла його автомобіля поліцейські не здійснювали.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала. Вказала, що постанова про накладення стягнення була складена на ОСОБА_1 відповідно до вимог законодавства. Зазначила, що встановлення прозорості скла за допомогою технічних засобів вона не здійснювала, висновок про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху був зроблений нею на підставі наявності на лобовому склі автомобіля ОСОБА_1 наклеєної тонованої плівки.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши їх в сукупності, проходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 вересня 2020 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 288467, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 4 Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області капралом поліції Синицею К.В., водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що він 20.09.2020 року, о 08 год. 44 хв. в с. Ковчин, Куликівського району, по вул. Центральній, 2, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, днз НОМЕР_1 на якому встановлено на скло покриття, які обмежують оглядовість із місця водія і погіршують його прозорість, чим порушив п. 31.4.7 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Даною постановою, за вищевказане адміністративне правопорушення на водія накладено стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн., що передбачено санкцією ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до п. 4 розділу І «Загальні положення» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені ч. 1 ст. 121 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи, як доказ, наявна постанова, яка є предметом оскарження, з якої вбачається, що на позивача ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн..

В п. 7 постанови зазначено, що до постанови жодні матеріали та докази не додані.

До початку розгляду справи по суті 20.10.2020 року від Куликівського відділення поліції ЧВП ГУНП в Чернігівській області до суду надійшли матеріали адміністративної справи № 18 відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. У вказаних матеріалах справи наявна незавірена належним чином фотокопія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 288467. Крім того суду був наданий диск з відеозаписом, який не зазначений як доказ ні в постанові у справі про адміністративне правопорушення, ні як додаток до супровідного листа Куликівського відділення поліції ЧВП ГУНП в Чернігівській області № 5139/124/491/01-2020 від 20.10.2020 року. Більше того, дослідивши вказаний відеозапис суд не може визнати його належним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки він не містить інформації про наявність тонованої плівки на лобовому склі та інформації про відповідність прозорості скла встановленому стандарту.

В свою чергу позивач в адміністративному позові заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначає про те, що не порушував п. 31.4.7 Правил дорожнього руху, посилається на те, що згідно примітки до п. 31.4.7 «в» ПДР, на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88.

Судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушив вимоги п. 31.4.7 Правил дорожнього руху не надано. Докази невідповідності тонування скла автомобіля позивача державному стандарту ГОСТ 5727-88 відповідач не надав.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП відповідачем суду також не надано.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки доказів правомірності рішень відповідача адміністративна справа не містить, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова серії БАБ № 288467 від 20 вересня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закриттю.

Позивач при поданні позову подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» посилаючись на те, що він не має сталого заробітку, доходів не отримує. На підтвердження надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку. При вирішенні питання про звільнення позивача від сплати судового збору за подання адміністративного позову суд враховує положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», відповідно до якої сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. Оскільки ОСОБА_1 не має доходу, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від сплати судового збору за подання адміністративного позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, рішення прийнято на його користь, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки, згідно ч. 5 ст. 139 КАС України, вони компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 254, 256, 258 КУпАП, ст.ст. 5, 8, 9, 243 - 246 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 288467, винесену 20 вересня 2020 року поліцейським СРПП № 4 Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області Синицею Катериною Володимирівною про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги через Куликівський районний суд Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.10.2020 року.

Суддя А.А. Кореньков