Справа № 240/10952/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання нечинним рішення, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за результатом розгляду відповідачем його заяви про перехід із пенсійного забезпечення по інвалідності на пенсійне забезпечення за віком із зниженням пенсійного віку отримав рішення, яким призначено пенсію за віком у сумі 5154,61 грн з 28.01.2020. Наголошує, що протягом лютого-березня 2020 року отримував призначену пенсію за віком.
Проте, в квітні 2020 Пенсійним фондом скасовано рішення про призначення пенсії за віком із зниженням віку та самостійно переведено його на пенсію по інвалідності із вдвічі меншим її розміром.
З прийнятим рішенням відповідача ОСОБА_1 не погоджується.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу строк, для подання відзиву на позов.
Аргументуючи правову позицію Головного управління Пенсійного фонду у Житомирській області та правомірність винесеного рішення від 30.03.2020, яким позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку представник відповідача вказала, що подані позивачем документи не можуть бути прийняті до уваги так як завірені не належним чином та не містять підстави відмови, а тому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо винесеного оскаржуваного рішення є правомірними та вмотивованими.
24.09.2020 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.54-58), в якій позивач просив не приймати відзив на позов та повернути заявникові, а також залишити його без розгляду, як поданого без доказів надіслання доданих до нього документів позивачу. Проте суд вказує, що вказаний відзив підлягає прийняттю та долученню до матеріалів справи, оскільки поданий у строк встановлений ухвалою судді про відкриття провадження у справі та 19.08.2020 надісланий позивачу одночасно з наданням відзиву до суду (а.с.50).
Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду: №01-75-в від 11.08.2020 (у період з 26.08.2020 до 09.09.2020) суддя Єфіменко О.В., перебувала у щорічній відпустці, а тому розгляд даної справи судом відкладався.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_1 з 12.10.2011 по 27.01.2020 отримував пенсію по інвалідності (а.с.48).
28.01.2020 позивач у зв`язку із досягненням пільгового пенсійного віку звернувся до відповідача із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком зі зниженням віку, за результатом розгляду якої рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області від 19.02.2020 позивачу з 28.01.2020 призначено пенсію за віком у розмірі 5154,61 грн (а.с.64).
Як свідчать матеріали справи, позивачу протягом лютого і березня місяця 2020 року виплачувалась призначена й нарахована відповідачем пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку в сумі 5154,61 грн, що підтверджується довідкою про доходи № 2059 7078 2700 9013 від 11.04.2020 (а.с.62).
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що у зв`язку із отриманням в квітні 2020 року пенсію у меншому розмірі за призначений, звернувшись до відповідача з`ясував, що відповідачем безпідставно (без його згоди і відповідної заяви) - переведено його пенсійне забезпечення на пенсію по інвалідності із вдвічі меншим її розміром.
Вказані обставини мали місце тому, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 30.03.2020 (а.с. 8-9) первинне рішення про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку скасовано, що у свою чергу слугувало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Поряд із цим, кожному гарантується право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст.48 Конституції України).
Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, регламентуються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV).
Частиною 1 статті 8 вказаного Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частинами 2-4 ст.45 Закон №1058-IV передбачено, що пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.
Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Разом з тим, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).
Статтею 10 вказаного Закону передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 частини 1 ст.14 Закону № 796-ХІІ передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів та у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів 10 років, а які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів 8 років.
Абзацом 9 підпунктом 5 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що документами, які засвідчують особливий статус особи зокрема є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.
Водночас, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки, такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами, зокрема довідкою військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідкою архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Отже, будь-які вище перелічені документи можуть підтверджувати участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року 1 категорії.
При зверненні ОСОБА_1 до відповідача із заявою про перехід із пенсії по інвалідності на пенсію по віку зі зниженням пенсійного віку останнім надано наступні документи: копію довідки від 31.04.1991 № 38, видану колгоспом ім. Щорса Овруцького району про прийняття участі у сільськогосподарських роботах на територіях безпосередньо прилеглих до с. Журба (зона відчуження); копію довідки № 44 від 26.07.1994 видану колгоспом ім. Налепки Репкіна Овруцького району про кількість відпрацьованих людиноднів в колгоспі ім. Щорса в 1986 році; копію довідки від 18.07.2001 № 249 видану Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Гладковицьке» (в минулому колгосп ім. Налепка-Репкіна) про прийняття участі у евакуації сільськогосподарської техніки з с.Журба Овруцького району та радіологічного обстеження на землях забруднених радіонуклідами, що прилягають до с.Журба; копію облікового листка виконаних робіт за період роботи на території колгоспу ім.Щорса, засвідчена Переїздівською сільською радою народних депутатів Овруцького району; копію книги розрахунків по оплаті праці, виданої сільгосппідприємством колгоспу ім.Щорса.
За результатами розгляду поданої позивачем заяви призначено пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі ст.55 Закону №796-ХІІ у розмірі 5154,61 грн.
Проте у подальшому відповідачем прийнято оскаржуване рішення від 30.03.2020 (а.с.8-9), в якому відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно з ст.55 Закону №796-ХІІ, з підстав доданих до заяви документів не засвідчених належним чином.
Проте суд не погоджується із підставами, які слугували винесенню оскаржуваного рішення, оскільки пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку з 28.01.2020 позивачу була призначена у розмірі 5154,61 грн, більш того, останній протягом лютого-березня 2020 отримував вказане пенсійне забезпечення у визначеному Пенсійним органом розмірі.
Таким чином, право позивача на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку (в даному випадку перехід із одного виду пенсійного забезпечення на інший) Пенсійним органом встановлено.
Проте за твердженнями відповідача додані позивачем до заяви документи не засвідчені належним чином, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
Як пояснює позивач у відповіді на відзив (а.с.54-56), ним на особистому прийомі надано головному спеціалісту управління Пенсійного фонду належним чином завірені копії документів, які підтверджують його стаж роботи у зоні відчуження.
Більш того, для підтвердження належності поданих документів позивач отримав оригінал особової справи «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 1)», яка перебувала в Управлінні соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Житомирської ОДА та надав для огляду уповноваженій особі відповідача, яка вказані документи відсканувала. Крім того, позивачем пред`явлено головному спеціалісту Семеняченко Л.В. на підтвердження статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС (категорії 1) посвідчення від 29.10.2019 серії НОМЕР_1 .
З приводу огляду оригіналу особової справи «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 1)» спеціалістом Пенсійного фонду заперечень до суду не надано.
Суперечностей з приводу страхового стажу між сторонами не виникало, а тому в цій частині відносини між учасниками справи судом не досліджуються.
Аналіз встановлених під час розгляду вказаної справи обставин дає підстави для висновку, що право позивача на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ відповідачем попередньо визнано (призначено пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку з 28.01.2020), а оскаржуване рішення прийняте відповідачем із формальних підстав (неналежне засвідчення поданих документів).
Так, пенсія за віком, зі зниженням пенсійного віку призначається Пенсійним фондом у зв`язку із наявністю документів, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
В свою чергу, статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивача підтверджений посвідченням "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" серії НОМЕР_1 від 29.10.2019, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6).
При цьому, довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Подібна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.03.2020 у справі №652/610/16-а.
Таким чином, суд дійшов переконання, що позивач має право на отримання пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у розмірі встановленому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області з 28.01.2020, оскільки таке право встановлене відповідачем та підтверджене належними і достатніми доказами, які були надані відповідачу позивачем при зверненні із заявою про перехід із одного виду пенсії на інший, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 30.03.2020 підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 згаданого Кодексу).
За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Зважаючи на відсутність судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд
Визнати нечинним рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області від 30.03.2020 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області виплачувати призначену ОСОБА_1 з 28.01.2020 пенсію за віком в сумі 5154,61 грн довічно на підставі рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області від 19.02.2020 і доплатити ОСОБА_1 різницю недоплаченого розміру пенсії, виплаченої в зменшеному розмірі за період з квітня 2020 року по день набрання законної сили рішенням суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко