Справа № 380/7212/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/7212/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправними;

- скасувати рішення №82 від 14.02.2020;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу періоди роботи з 24.06.1983 по 05.11.1983, з 22.03.1984 по 28.04.1984, з 08.08.1984 по 23.10.1985, з 15.02.1988 по 01.03.1988, з 12.03.1988 по 20.08.1991 на посаді помічника бурильника, з 21.08.1991 по 31.10.1991 на посаді бурильника, з 01.11.1991 по 25.06.1992 на посаді майстра по випробуванню свердловин, з 28.07.1992 по 29.08.1996, з 04.09.1996 по 20.05.1988, з 26.05.1998 по 17.05.2000, з 22.05.2000 по 13.09.2000, з 28.09.2000 по 27.11.2000, з 05.12.2000 по 21.08.2009, з 04.04.2011 по 11.12.2013 на посаді електрозварника до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачену Списком №2;

- зобов`язати відповідача призначити і виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, передбачену Списком №2, п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.11.2019.

Позивач також просив розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження за наявними доказами в матеріалах справи.

Підставою позову є незгода позивача з відмовою відповідача зарахувати до стажу роботи відповідні періоди роботи, та з їх врахуванням призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах, передбачену Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.11.2019, незважаючи на наявність усіх передбачених законодавством передумов.

Ухвалою суду від 29.09.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22.10.2020 за вх. №54571 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач з позовними вимогами не погоджується. Зі змісту трудової книжки позивача слідує, що позивач з 24.06.1983 по 05.11.1983 працював помічником бурильника, з 22.03.1984 по 28.04.1984 - помічником бурильника, з 08.08.1984 по 23.10.1985 - помічником бурильника, щ 15.02.1988 по 01.03.1988 - помічником бурильника, з 12.03.1988 по 31.10.1991 - помічником бурильника, бурильником. За період роботи позивача помічником бурильника, бурильником чинним був Список №2, затверджений постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

Для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за періоди роботи з 24.06.1983 по 05.11.1983, з 08.08.1984 по 23.10.1985 позивач подав довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Уточнюючих довідок відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 за період роботи з 22.03.1984 по 28.04.1984, з 15.02.1988 по 01.03.1988, з 12.03.1988 по 31.10.1991 позивач не подав. Записів трудової книжки для підтвердження роботи заявника у важких і шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня, як це передбачено підп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є недостатньо.

Період роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за професією бурильник, помічник бурильника, який дає право позивачу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 становить 1 рік 6 місяців 28 днів.

Відповідно до записів трудової книжки позивач з 28.07.1992 по 29.08.1996, з 04.09.1996 по 20.05.1998, з 26.05.1998 по 17.05.2000, з 22.05.2000 по 13.09.2000, 05.12.2000 по 21.08.2009 працював за професією електрозварника, з 02.10.2000 по 27.11.2000 - електрогазозварником. З 04.04.2011 по 11.12.2013 - електрогазозварником, ручної зварки на території Російської Федерації. За період роботи позивача чинним був Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36. Відповідач вказує, що аналогічні посади передбачені Списками №2 у попередніх редакціях від 26.01.1991 №10, від 11.03.1994 №162. Для робітників цієї професії слід підтвердити не лише її назву, а й занятість певними видами зварювальних робіт, які дають право на таку пенсію.

Для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за періоди роботи з 26.05.1998 по 17.05.2000 та з 05.12.2000 по 21.08.2009 позивач подав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №93-27-00/5138 від 08.11.2018. своєю чергою відповідач вказує, що така довідка суперечить записам у трудовій книжці, наказам по особовому складу та результатами атестації робочого місця. Згідно з записами у трудовій книжці та наказами про прийняття та звільнення з роботи, заявник прийнятий на роботу елетрозварником. Згідно з наказами про атестацію робочого місця за умовами праці робоче місце електрозварника ручного зварювання.

Відповідач вважає, що професії електрозварника ручного зварювання та електрогазозварника, зайнятого на різанні та ручному зварюванні передбачені різними пунктами у Списку №2 від 16.01.2003 №16, а тому не є тотожними. Довідка від 08.11.2018 потребує дооформлення, а період роботи позивача з 26.05.1998 по 17.05.2000, 05.12.2000 по 21.08.2009 - зустрічної перевірки, оскільки поданими заявником документами не підтверджено зайнятість різання та ручним зварюванням на посаді електрогазозварника.

Крім того відсутні накази про проведенні атестації робочого місця за умовами праці за період роботи з 26.05.1998 по 17.07.2000, 05.12.2000 по 29.12.2003, відтак відсутні підстави для зарахування відповідних періодів до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Уточнюючих довідок за періоди роботи з 28.07.1992 по 29.08.1996, з 04.09.1996 по 20.05.1998, 22.05.2000 по 13.09.2000, 02.10.2000 по 27.11.2000, 04.04.2011 по 11.12.2013 позивач не подав. Записів трудової книжки для підтвердження роботи заявника у важких і шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня, як це передбачено підп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не достатньо.

З огляду на викладене, питання щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 28.07.1992 по 29.08.1996, 04.09.1996 по 20.05.1998, 28.05.2000 по 13.09.2000, 02.10.2000 по 27.11.2000, 04.04.2011 по 11.12.2013 може розглядатися органом, що призначає пенсію за умови подання уточнюючих довідок та наказів про атестацію робочого місця, робота на якому мала місце після 21.08.1992.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, а також долучених письмових доказів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.02.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах передбачену Списком №2, п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення разом із заявою позивач подав відповідачу для підтвердження наявного трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2: трудову книжку, диплом, довідку з Дрогобицького коледжу нафти і газу від 10.02.2020 №10, довідку з Дрогобицького професійного політехнічного ліцею від 06.02.2020 №7, довідку про підтвердження трудового стажу від 30.07.2019 №01/01/10/05/02/02-681, довідку про підтвердження трудового стажу від 19.12.2018 №01/01/10/05/01/03-10/555, копію довідки від 21.12.2011 №16-21/10755, копію довідки про атестацію робочих місць від 28.09.1997 №04/16, копію наказу №128 про атестацію робочих місць, копію додатка №1 до наказу №128 про затвердження переліку посад, яким підтверджено пільгове забезпечення, довідки про заробітну плату від 10.07.2019 та від 18.12.2018, довідку від 19.12.2018 №01/01/10/05/01/03-10/556, архівні довідки видані адміністрацією міста Новий Уренгой від 26.04.2019 №1204-02/1937, 1204-02/1935, 1204-02/1934, копію наказу №173 «Про прийом на роботу», копію наказу №523-к «Про перевід», копію наказу №609-к «Про перевід», копію наказу №913-к. копію наказу №188к «Про звільнення», копію особистої картки №2387, архівну довідку про заробітну плату від 26.04.2019 №1204-02/1936, довідку видану відділом міського архіву Дрогобицької міської ради від 29.10.2019 №Т-633/03-8 та архівну довідку від 29.10.2019 №Т-630/03-9 про заробітну плату, довідку про підтвердження наявного трудового стажу від 08.11.2018 №93-27- 0/5138, копію наказу №85/К «Про прийняття», копію наказу №34/К «Про звільнення», копію наказу №180/К «Про прийняття», копії наказів №200 від 30.12.2003 та №245 від 30.12.2008 «Про проведення атестації робочих місць», копію наказу №36/К «Про звільнення», копію особистої картки №1227, довідку про заробітну плату від 26.10.2018 та довідки про заробітну плату від 13.11.2018 №2501, №2502, №2503, №2504, №2505, №2506.

У відповідь на вказану заяву відповідач листом №1132/03.03-34 від 15.04.2020 з посиланням на відсутність уточнюючих довідок згідно пункту 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, та наказів про атестацію робочого місця, робота на якому мала місце після 21.08.1992, а також тим, що не зазначено характер зварювальних робіт, виконуваних заявником, повідомив ОСОБА_1 , що порушене ним питання щодо наявності підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 розглядатиметься за умови подання ним документів, які підтверджують особливий характер роботи та шкідливі умови праці.

Також зазначено, що за викладених обставин відділом з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до підп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічні обставини та підстави відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до підп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» викладені у рішенні від №82 від 14.02.2020.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, вважаючи такі протиправними, як і рішення від 14.02.2020, позивач з метою захисту його прав звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З огляду на викладене, для призначення пенсії позивачу згідно ст. 114 Закону №1058-IV, необхідно досягнення певного віку, наявність загального стажу роботи та наявність стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2.

Своєю чергою предметом цієї справи є зарахування позивачу пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Так, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі-Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Пунктом 2 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями, лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, (далі Порядок №383), затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Цей порядок регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» ст. 13 та ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (абз. 3 п. 1 цього Порядку).

Відповідно до п. 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

До 26.01.1992 діяв Список №2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных раз мерах», затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

У період з 26.01.1991 по 10.03.1994 діяв Список №2 виробництв, робіт, професій, посад, показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991, період з 10.03.1994 по 16.01.2003 - Список №2 виробництв, робіт, професій, посад, показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, період 16.01.2003 року по 02.08.2016 року - Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36

Відповідно до записів у трудовій книжці позивач з 24.06.1983 по 05.11.1983 працював на посаді помічника бурильника в Бориславському управлінні бурових робіт, з 22.03.1984 по 28.04.1984 працював на посаді помічника бурильника в Шебелинському управлінні бурових робіт, з 08.08.1984 по 23.10.1985 працював на посаді помічника бурильника в Прилукському управлінні бурових робіт, з 15.02.1988 по 01.03.1988, з 12.03.1988 по 20.08.1991 працював помічником бурильника, з 21.08.1991 по 31.10.1991 працював бурильником.

За період роботи позивача помічником бурильника, бурильником чинним був Список №2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

Підрозділом 1 Буріння розділу ХІІІ «Буріння. Видобуток і переробка нафти і газу, переробка вугілля і сланцю» зазначеного Списку №2 передбачені бурильники і їх помічники.

Вказане сторонами не оспорюється.

Судом встановлено, що позивач для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за період роботи з 24.06.1983 по 05.11.1983, з 08.08.1984 по 23.10.1985 подав довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №01/011005/01-03-10555 від 19.12.2018, №01/01/1005/02/02-681 від 30.07.2019, виданих філією «Укрнафтабуріння» ПАТ «Укрнафта».

З позиції відповідача, уточнюючих довідок за періоди роботи з 22.03.1984 по 28.04.1984, з 15.02.1988 по 01.03.1988, з 12.03.1988 по 31.10.1991 заявник не подав, а записів трудової книжки для підтвердження роботи заявника у важких і шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня є недостатньо, відтак період роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за професією помічника бурильника, бурильника, який дає право заявнику на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, як вважає відповідач, становить 1 рік 6 місяців 28 днів.

Дослідивши записи трудової книжки позивача з`ясував, що жодних зауважень щодо записів у трудовій книжці позивача від відповідача не надходило, періоди роботи записані чітко, записи скріплені печатками та підписами уповноваженої особи, а тому сумніватись у достовірності відомостей, внесених у трудову книжку у суду немає.

За змістом п. 20 Порядку №637 надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

З огляду на викладене, а також з врахуванням положень п.3 Порядку №383 суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача з 24.06.1983 по 05.11.1983 (помічник бурильника), з 22.03.1984 по 28.04.1984 - (помічник бурильника), з 08.08.1984 по 23.10.1985 (помічник бурильника), з 15.02.1988 по 01.03.1988 (помічник бурильника), з 12.03.1988 по 31.10.1991 - (помічник бурильника, бурильник) підлягають зарахуванню до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Також згідно з відомостями трудової книжки позивач з 28.07.1992 по 29.08.1996 працював на посаді електрозварника в ВАТ «Спецрембудуправління», з 04.09.1996 по 20.05.1998 працював на посаді електрозварника в ТзОВ «Універсал», з 26.05.1998 по 17.05.2000 працював на посаді електрозварника в ремонтно будівельному управлінні нафтопроводу «Дружба», з 22.05.2000 по 13.09.2000 працював на посаді електрозварника в будівельно-монтажному управлінні АТ «Укргазбуд», з 28.09.2000 по 27.11.2000 працював на посаді електрозварника в Дрогобицькому нафтопровідному управлінні, з 05.12.2000 по 21.08.2009 працював на посаді електрозварника в ремонтно-будівельному управлінні нафтопроводу «Дружба», з 04.04.2011 по 11.12.2013 працював на посаді електрозварника в ТзОВ «Заполярпромгражданстрой».

Слід зазначити, що як Списками, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №10 від 26.01.1991, №162 від 11 березня 1994 року, так і Списком №2 затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 передбачено право на пільгову пенсію осіб, які обіймали посади: «електрогазозварників», «електрозварників», «електрозварників ручної зварки».

Відповідач вказав, що уточнюючих довідок за періоди роботи з 28.07.1992 по 29.08.1996, з 04.09.1966 по 20.05.1998, з 22.05.2000 по 13.09.2000, з 02.10.2000 по 27.11.2000, з 04.04.2011 по 11.12.2013 заявник не подав, записів трудової книжки для підтвердження роботи заявника у важких і шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня недостатньо. Акцентував увагу і на тому, що позивач не надав наказів про проведення атестації робочого місця за умовами праці за період з 26.05.1998 по 17.07.2000, з 05.12.2000 по 29.12.2003, а тому відсутні підстави для зарахування вказаних періодів роботи до стажу роботи, який дає право заявнику на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Стосовно поданої позивачем довідки від 08.11.2018 №93-27-00/5138 вказав, що позивач працював повний робочий день в АТ «Укрнафта» і за періоди з 26.05.1998 по 17.05.2000, з 15.12.2000 по 21.09.2009 виконував зварювальні роботи при ремонті магістральних нафтопроводів в котлованах загазованих парами нафти; виготовлення зварних конструкцій в зварювальних приміщеннях та цехах; газорізальні роботи за професією електрогазозварювальника, зайнятого різанням та ручним зварюванням.

З позиції відповідача вказана довідка суперечить записам трудової книжки, наказам по особовому складу та результатам атестації робочого місця. Згідно з записами трудової книжки та наказів про прийняття та звільнення з роботи заявник прийнятий на роботу електрозварювальником. Оскільки електрогазозварювальник ручного зварювання та електрогазозварювальник є різними посадами, довідка від 08.11.2019 потребує доопрацювання, а період роботи позивача 26.05.1998 по 17.05.2000, з 15.12.2000 по 21.09.2009 - зустрічної перевірки, оскільки поданими документами не підтверджено зайнятість різанням та ручним зварюванням на посаді електрогазозварюваника.

Крім того, з 04.04.2011 по 11.12.2013 позивач працював електрозварником ручної зварки на території Російської Федерації.

Щодо наведеного, а також покликання на результати атестації відповідного робочого місця за умовами праці, слід зазначити таке.

Відповідно до п. 3 Порядку №383, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі Порядок №442).

Постановою Міністерства праці України №41 від 01.09.1992 затверджено Методичні рекомендації для проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі Методичні рекомендації), які визначають організацію роботи по проведенню атестації робочих місць, оцінку умов праці та реалізацію прав трудящих на пільги і компенсації залежно від шкідливих та небезпечних виробничих факторів.

Згідно п. 2 Порядку №442, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до п. 4 Порядку №442 та п.п. 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом п.п. 8 та 9 Порядку №442, проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці, є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Крім цього, особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Непроведення, несвоєчасне, неналежне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом, не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

З позиції суду, непроведення, неналежне, несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Такі висновки суду узгоджуються з правовими висновками викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, які суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує при виборі і застосуванні норм права до розглядуваних спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи записи у трудовій книжці ОСОБА_1 та інші докази в їх сукупності, суд зазначає, що у позивача є право на зарахування до пільгового стажу за списком №2 періодів роботи з 28.07.1992 по 29.08.1996, з 04.09.1996 по 20.05.1998, з 26.05.1998 по 17.05.2000, з 22.05.2000 по 13.09.2000, 05.12.2000 по 21.08.2009 за професією електрозваювальника до стажу роботи, який дає право заявнику на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Стосовно періоду роботи з 04.04.2011 по 11.12.2013 електрозварювальником ручної зварки на території Російськовї Федерації суд зазначає, що чинні міжнародні угоди, зокрема Угода між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, згідно якої трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Згідно з Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється відповідно до законодавства держави, на території якої вони проживають. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до ступу в силу цієї Угоди.

Надані позивачем документи є належними та підтверджують факт його роботи в спірні періоди за списком №2, зауважень до вказаних документів у відповідача не було, а тому відсутні підстави для їх неврахування у вказаній справі.

Таким чином відповідний період також слід зарахувати до стажу роботи, який дає право заявнику на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Дослідивши викладені обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач відмовляючи у зарахуванні вищевказаних періодів до стажу роботи, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах діяв не у спосіб та порядку передбачені чинним законодавством, а тому діяв протиправно. Прийняте внаслідок протиправних дій рішення від 14.02.2020 рішення про відмову в призначенні пільгових пенсій, яке очевидно за встановлених обставин порушує права позивача, слід також визнати протиправним та скасувати.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за доцільне зобов`язати відповідача призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, передбачену Списком №2, п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши відповідні періоди до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачену Списком №2.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове-державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (зі змінами) (далі Порядок), заява про призначення пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Так, зокрема, згідно з абз. 1 п. 1.7 розділу І цього Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими покликання позивача на те, що оскільки право на призначення пенсії у нього виникло 29.11.2019, а з заявою про призначення пенсії він звернувся 06.02.2020, тобто дотримав тримісячного строку, існують правові підстави для призначення йому відповідної пенсії саме з 29.11.2019.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

З врахуванням приписів ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 1681,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправними.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №82 від 14.02.2020.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди його роботи з 24.06.1983 по 05.11.1983, з 22.03.1984 по 28.04.1984, з 08.08.1984 по 23.10.1985, з 15.02.1988 по 01.03.1988, з 12.03.1988 по 20.08.1991, з 21.08.1991 по 31.10.1991, з 01.11.1991 по 25.06.1992, з 28.07.1992 по 29.08.1996, з 04.09.1996 по 20.05.1988, з 26.05.1998 по 17.05.2000, з 22.05.2000 по 13.09.2000, з 28.09.2000 по 27.11.2000, з 05.12.2000 по 21.08.2009, з 04.04.2011 по 11.12.2013 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачену Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) призначити і виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах, передбачену Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 29.11.2019.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) судові витрати у виді судового збору в сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене та підписане 28.10.2020.

Суддя Кравців О.Р.