Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
провадження № 3Д/380/64/20
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

27 жовтня 2020 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Костецький Н.В., розглянувши заяву приватного нотаріуса Барбуляк Христини Миколаївни про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову, -

в с т а н ов и в:

26.10.2020 приватний нотаріус Барбуляк Христина Миколаївна звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, у якій просить заборонити комунальному підприємству «Адміністративно-технічне управління», Департаменту містобудування Львівської міської ради та будь-яким іншим особам, підприємствам, установам та організаціям будь-якої форми власності здійснювати дії щодо демонтажу вивіски, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , що є робочим місцем приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни.

Особами, які можуть отримати статус учасника справи, заявник визначив Департамент містобудування Львівської міської ради (відповідач), комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» (третя особа).

Заява обґрунтована тим, що рішенням Львівського окружного адміністратавного суду від 18.07.2019 у справі № 1340/5643/18, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту містобудування Львівської міської ради від 28.02.2018 № 34 «Про демонтаж самовільно встановлених вивісок» в частині пунктів 16,17,18. У вказаному рішенні судом зазначено, що приватний нотаріус є уповноваженою державою фізичною самозайнятою особою, яка не має і не може мати статусу фізичної особи-підприємця, і на якого не може поширюватися дія Закону України «Про рекламу» та Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 11.11.2016 №1025. Крім того, суд зазначив що розміщений на конструкції позивача напис «нотаріус» не містить індивідуалізації, не містить закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг, інформація не формує та не підтримує обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо юридичної особи чи конкретного товару (послуг), шо поставляється/надається, а тому не є рекламою і не потребує спеціального дозволу на розміщення зовнішньої реклами. Таким чином, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 встановлено, що вивіска за адресою робочого місця приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 встановлена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Проте, заявник вказує, що 13.10.2020 Департамент містобудування Львівської міської ради скерував на адресу заявника вимогу №23/Р-1-1996, де зазначив про порушення вимог «Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові», затвердженого рішенням виконкому 11.11.2016 №1025, а саме про самовільно встановлено малу архітектурну форму (вивіску) на зовнішнії поверхні будинку за адресою: м, Львів, вуя. Рубчака, 5, у якої відсутній паспорт малої архітектурної форми (вивіски) та лист уповноваженого органу про відповідність. Запропоновано заявнику добровільно демонтувати самовільно встановлену конструкцію в термін до 27.10.2020. Крім того, у вказаній вимозі зазначено, що у разі невиконання вказаної вимоги, демонтаж буде здійснено КП «Адмініетративно-технічне управління» примусово.

Заявник також зазначає, що будь-які вимоги про демонтаж вивісок, які розміщені відповідно до вимог чинного законодавства є перешкоджанням у здійсненні нотаріусами професійної діяльності і прямим порушенням законодавства України, у тому числі статті 8-1 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої держава гарантує і забезпечує рівні умови доступу громадянам до зайняття нотаріальною діяльністю та рівні можливості нотаріусам в організації та здійсненні ними нотаріальної діяльності. З огляду на наведене, внаслідок прийняття вимоги про демонтаж вивіски у строк до 27.10.2020, існує очевидна загроза того, що будуть здійснюватися подальші дії щодо демонтажу вивіски, що призведе до завдання матеріальної шкоди та шкоди професійній діяльності нотаріуса через невідповідність робочого місця вимогам закону внаслідок такого демонтажу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадження якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При постановленні ухвали суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 № 2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Згідно з поданої заяви про забезпечення позову позивач просить суд заборонити комунальному підприємству «Адміністративно-технічне управління», Департаменту містобудування Львівської міської ради та будь-яким іншим особам, підприємствам, установам та організаціям будь-якої форми власності здійснювати дії щодо демонтажу вивіски, що розміщена за адресою: м. Львів, вул. Рубчика, 5, що є робочим місцем приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Вжиття таких заходів згідно ч. 2 ст. 151 КАС України повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. При цьому суд враховує співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Позивачем не наведено очевидності протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а без дослідження всіх обставин та доказів у справі на даній стадії судового розгляду задоволення вимог викладених у заяві про забезпечення позову зумовить фактичне вирішення судом спору по суті, що суперечить інституту забезпечення позову.

Також позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Окрім того, суд вказує, що приписами КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, натомість заявник просить суд заборонити необмеженому колу осіб підприємствам, установам та організаціям будь-якої форми власності здійснювати дії щодо демонтажу вивіски, що розміщена за адресою: м. Львів, вул. Рубчика, 5.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви приватного нотаріуса ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу.

Суддя Костецький Н.В.