Справа № 640/10845/20
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Сорочка Є.О.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Національного банку України та товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування Державної регуляторної служби України, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування Державної регуляторної служби України, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправними дії та бездіяльність Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування Державної регуляторної служби України; визнання протиправним та скасування розпорядження Нацкомфінпослуг №2701 від 17.12.2019 року «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.07.2020 року закрито провадження в частині позовних вимог до Експертно-апеляційної ради про визнання протиправними дій та бездіяльності.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №2701 від 17.12.2019 року «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)».

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Національний банк України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Крім того, у апеляційній скарзі Національний банк України просив вирішити питання щодо заміни відповідача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на його правонаступника Національний банк України.

Судом встановлено, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг" (далі - Закон).

Згідно з абз. 2 п. 7 Прикінцевих положень даного Закону, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку з 1 липня 2020 року є правонаступниками Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у здійсненні повноважень та виконанні функцій з державного регулювання та нагляду у сфері ринків фінансових послуг у межах повноважень, встановлених Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (далі - Закон про фінансові послуги).

Відповідно до п. 8 Прикінцевих положень даного Закону встановлено, що з 1 липня 2020 року Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку є процесуальними правонаступниками Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у судах у межах повноважень, встановлених Законом про фінансові послуги.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону про фінансові послуги, Державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється:

щодо ринків цінних паперів та похідних (деривативів), професійної діяльності на ринку цінних паперів та діяльності у системі накопичувального пенсійного забезпечення - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;

щодо ринку банківських послуг та інших, ніж зазначені в абзаці другому цієї частини, ринків небанківських фінансових послуг - Національним банком України.

Отже, Національний банк України є процесуальним правонаступником у судах Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у межах повноважень, встановлених Законом про фінансові послуги.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що клопотання про заміну відповідача на правонаступника слід задовольнити, допустити правонаступництво.

Крім того апеляційну скаргу було подано й ТОВ "Фінансова компанія "Женева". У вказаній апеляційній скарзі Товариство просило змінити рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.07.2020 року в частині, а саме визнати протиправними дії та бездіяльність Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

12 серпня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від ТОВ "Фінансова компанія "Женева" надійшла заява про відкликання апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року заяву ТОВ "Фінансова компанія "Женева" про відкликання апеляційної скарги залишено без задоволення. Апелянту роз`яснено, що він має право до початку розгляду справи подати до суду відповідну заяву про відмову від апеляційної скарги з врахуванням вимог ч.ч. 5, 6 ст. 189 КАС України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року продовжено строк розгляду справи № 640/10845/20 на п`ятнадцять днів.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що інспекційною групою Нацкомфінпослуг, на підставі направлення на здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) від 02.12.2019 року №321/2019-16-4, в період з 09.12.2019 року по 13.12.2019 року було проведено перевірку ТОВ "Фінансова компанія "Женева" на предмет додержання вимог законодавства про фінансові послуги.

09.12.2019 року Інспекційною групою Нацкомфінпослуг директору TOB «ФК «Женева» було вручено копію направлення на здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) від 02.12.2019 року №321/2019-16-4, а також вимогу щодо надання інформації та документів від 09.12.2019 року №1, у якій зазначено, що документи необхідно надати у строк до 17 год. 00 хв. 10 грудня 2019 року (для пунктів 1-23) та у строк до 17 год. 00 хв. 11 грудня 2019 року (для пунктів 24-44).

12.12.2019 року директору ТОВ «ФК «Женева» вручено вимогу щодо надання інформації та документів №2 (далі - Вимога №2), у якій зазначено, що документи необхідно надати у строк до 17 год. 00 хв. 12 грудня 2019 року (пункт 1-25).

13.12.2019 року інспекційною групою Нацкомфінпослуг було складено акт за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), які ліцензуються №2117/16-4/1 та акт про відмову ТОВ «ФК «Женева» у проведенні перевірки Нацкомфінпослуг №2118/16-4/6.

17.12.2019 року враховуючи акт про відмову у проведенні перевірки, відповідачем було прийнято розпорядження «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» №2701.

Не погоджуючись з вказаним розпорядженням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг врегульовано Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно із частиною 1 статті 20 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» державне регулювання діяльності з надання фінансових послуг здійснюється шляхом, зокрема: ведення державних реєстрів фінансових установ і реєстрів осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, та ліцензування діяльності з надання фінансових послуг; застосування уповноваженими державними органами заходів впливу; проведення інших заходів з державного регулювання ринків фінансових послуг.

Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється щодо інших ринків фінансових послуг - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції, серед іншого: здійснює реєстрацію та веде Державний реєстр фінансових установ, а у визначених нею випадках - реєстри осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, забезпечує ведення загальнодоступної інформаційної бази даних про фінансові установи та визначає перелік і вимоги до документів, що подаються для внесення інформації до зазначених реєстрів та бази даних; здійснює контроль за достовірністю інформації, що надається учасниками ринку фінансових послуг; проводить самостійно чи разом з іншими державними органами перевірку діяльності учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг), а також інших юридичних осіб та фізичних осіб, які здійснюють діяльність з надання фінансових послуг, для якої законом встановлені вимоги щодо одержання ліцензії та/або реєстрації, без відповідної ліцензії та/або реєстрації; у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

За приписами статті 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Відповідно до частин 1 статті 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати, серед іншого, такі заходи впливу: зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення; накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону; тимчасово зупиняти або анулювати ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг; виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги.

Порядок та умови застосування заходів впливу за порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, та забезпечення захисту прав споживачів фінансових послуг визначено Положенням про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20 листопада 2012 року № 2319.

Відповідно до пункту 2.1. Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу:

1) зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення;

2) вимагати скликання позачергових зборів учасників фінансової установи;

3) накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»;

4) тимчасово зупиняти (обмежувати) або анулювати (відкликати) ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг;

5) відсторонювати керівництво від управління фінансовою установою та призначати тимчасову адміністрацію;

6) затверджувати план відновлення фінансової стабільності фінансової установи;

7) виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги;

8) установлювати для небанківських фінансових груп підвищені економічні нормативи, ліміти та обмеження щодо здійснення окремих видів операцій;

9) виносити рішення про заборону недержавним пенсійним фондам - суб`єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення укладати нові пенсійні контракти з учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування у разі порушення вимог, установлених для таких недержавних пенсійних фондів законом та ліцензійними умовами.

Згідно із частинами 1, 2 статті 16 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Ліцензія вважається анульованою з дня, коли ліцензіат дізнався чи повинен був дізнатися про анулювання ліцензії, але у строк, не менший за один тиждень з дня прийняття органом ліцензування рішення про анулювання виданої йому ліцензії.

Підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є:

1) заява ліцензіата про анулювання власної ліцензії. Не є підставою для анулювання ліцензії заява ліцензіата про анулювання його ліцензії, що подана після видання органом ліцензування розпорядчого документа про проведення перевірки додержання таким ліцензіатом вимог ліцензійних умов і до закінчення строку: перевірки та усунення порушень ліцензійних умов (у разі їх наявності); у тридцять робочих днів після спливу терміну виконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов (крім випадку видання протягом цього строку органом ліцензування розпорядчого документа про проведення позапланової перевірки виконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов);

2) набрання чинності рішенням органу ліцензування про анулювання ліцензії або скасування такого рішення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування;

3) наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи (державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця), крім випадку та строку, передбачених частиною четвертою статті 15 цього Закону;

4) подання копії свідоцтва про смерть фізичної особи - підприємця (у разі відсутності правонаступника);

5) акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для виду господарської діяльності;

6) акт про повторне порушення ліцензіатом ліцензійних умов. Повторним порушенням ліцензіатом ліцензійних умов вважається вчинення ним протягом двох років з дня видання органом ліцензування розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення хоча б однієї з вимог ліцензійних умов, щодо якої видавалося таке розпорядження;

7) акт про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії;

8) акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки);

9) акт про документальне підтвердження встановлення факту контролю (вирішального впливу) за діяльністю ліцензіата осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України у значенні, наведеному у статті 1 Закону України «Про оборону України», та (або) дії яких створюють умови для виникнення воєнного конфлікту, застосування воєнної сили проти України;

10) несплата за видачу ліцензії відповідно до частини другої статті 14 цього Закону.

В даному випадку, як зазначалось вище по тексту, відповідачем в межах визначених законодавством повноважень, на підставі направлення на здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) з 09.12.2019 року по 13.12.2019 року вжито заходів для проведення планового заходу державного нагляду (контролю) шляхом проведення перевірки товариства на предмет додержання вимог законодавства про фінансові послуги.

Інспекційну групу Нацкомфінпослуг було допущено до перевірки за місцем знаходження позивача, де 09.12.2019 року директору товариства було вручено копію направлення на здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) товариства від 02.12.2019 року №321/2019-16-4, а також вимогу щодо надання інформації та документів від 09.12.2019 року №1 (далі - Вимога №1).

У вимозі №1 зобов`язано позивача надати документи щодо фінансової звітності та господарської діяльності до перевірки, частину до 17 год. 00 хв. 10 грудня 2019 року, решту - до 17 год. 00 хв. 11 грудня 2019 року. та у строк до 17 год. 00 хв. 11 грудня 2019 року (для іншої частини документів). Всього вимагалось надання документів для перевірки - 44 пункти.

Крім того, відповідачем було зобов`язано надати пояснення за визначеними у вимозі формами довідок.

У позовній заяві позивач зазначив, що витребувані відповідачем документи охоплюють всю господарську діяльність підприємства за 2017-2019 роки. Підготовка, збирання вказаних документів та складання пояснень потребувало затрати значної кількості часу.

На виконання вимоги №1 директором підприємства 09.12.2019 року надано усі оригінали документів, які витребовувались, для огляду та вивчення, крім інформації, що потребувала написання пояснень або складення інших довідок за встановленими у вимозі №1 формами. Одночасно з надання вказаних документів працівниками Товариства виготовлялись копії вказаних документів.

Інспекційна група відмовила у прийнятті для огляду та дослідження оригінали документів, посилаючись на те, що у вимозі було зобов`язано надати копії документів, а не їх оригінали.

10 та 11 грудня 2019 року (другий і третій дні перевірки) працівниками підприємства на виконання вимоги №1 здійснювалось написання пояснень та складання довідок за встановленими формами у вимозі №1.

Опрацювання письмових пояснень та довідок здійснювалось інспекційною групою 11.12.2019 року.

12.12.2019 року директору ТОВ «ФК «Женева» вручено вимогу №2 щодо надання інформації та документів, у якій зазначено, що документи необхідно надати у строк до 17 год. 00 хв. 12 грудня 2019 року (пункт 1-25).

Позивач пояснив, що за для виконання вимоги №2 необхідно було виготовити більше двох з половиною тисяч аркушів.

Про неможливість виконання вимоги №2 у строк встановлений у ній, директор повідомив відповідача.

Врахувавши вказані обставини інспекційна група продовжила проведення перевірки та надала строк для подачі документів, що витребовувались вимогою №2, до 13.12.2019 року.

Наявними у матеріалах справи доказами (матеріалами відеозйомок) підтверджується факт того, що до закінчення робочого дня і вручення двох актів, позивачем надавались інспекційній групі копії документів; вказані документи оглядались перевіряючими, проте були повернуті позивачу.

У зв`язку з наведеним, директором Товариства було прийнято рішення про направлення виготовлених копій документів на адресу Нацкомфінпослуг, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист та фіскальним звітним чеком.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що вказані обставини свідчать про вжиття позивачем усіх заходів задля виконання вимог відповідача та подання необхідних документів. Такі дії свідчать про добросовісну поведінку суб`єкта господарювання та про сприяння усіма засобами у проведенні планового заходу державного нагляду (контролю).

13.12.2019 року інспекційною групою Нацкомфінпослуг було складено акт за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), які ліцензуються №2117/16-4/1 та акт про відмову ТОВ «ФК «Женева» у проведенні перевірки Нацкомфінпослуг №2118/16-4/6.

17.12.2019 року враховуючи акт про відмову у проведенні перевірки, відповідачем було прийнято розпорядження «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)»" №2701.

Фактично підставою для анулювання ліцензії зазначено: відмова ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, яка полягає у ненаданні документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування.

Враховуючи встановлені вище обставини колегія суддів вважає, що підстави зазначені у оскаржуваному розпорядженні є необґрунтованими, оскільки як було встановлено вище перевірка була проведена, оригінали та копії витребуваних документів, пояснення та довідки Товариством надавались.

Доводи відповідача про те, що TOB «ФК «Женева» не було надано всієї запитуваної інформації, документів та їх копій, а також неотримання письмових пояснень про причини ненадання таких документів у строки, зазначені у вказаних вимогах, суд першої інстанції правильно визнав необґрунтованими, оскільки згідно вимог законодавства відповідальність у вигляді анулювання ліцензії може бути застосована у разі ненадання документів або інформації повністю.

У акті про відмову у проведенні перевірки від 13.12.2019 року відповідачем зазначено, що вимоги №1 та №2 частково виконані. Також вказано, що позивачем не надано усіх витребуваних документів, при цьому не зазначено яких саме документів не було надано для здійснення перевірки щодо дотримання або недотримання позивачем Ліцензійних вимог.

Згідно статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

У випадку, якщо під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) Нацкомфінпослуг дійде висновку про недостатність наданих документів або непідтвердження ними дотримання ліцензіатом вимог Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених постановою КМУ від 07.12.2016 №913, до такого суб`єкта господарювання можуть бути застосовані інші заходи впливу, визначені чинним законодавством, зокрема, зупинення дії ліцензії повністю або частково.

Враховуючи те, що позивачем частково було виконано вимоги №1 та №2 та надано перевіряючим оригінали та копії документів, підстави для анулюванню ліцензії були відсутні.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

У рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 р. по справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

В даному випадку доводи апеляційної скарги Національного банку України зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у відзиві на позовну заяву та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.

Щодо апеляційної скарги позивача, колегія суддів зазначає наступне.

У апеляційній скарзі Товариство просить змінити рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.07.2020 року в частині, а саме визнати протиправними дії та бездіяльність Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

Проте, колегія суддів зазначає, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.07.2020 року закрито провадження в частині позовних вимог до Експертно-апеляційної ради про визнання протиправними дій та бездіяльності.

Вказана ухвала позивачем не оскаржувалась.

Водночас, при винесенні оскаржуваного рішення вирішувалось питання лише щодо наявності чи відсутності підстав для визнання протиправним та скасування розпорядження Нацкомфінпослуг №2701 від 17.12.2019 року «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)».

Як зазначалось вище по тексту, 12 серпня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від ТОВ "Фінансова компанія "Женева" надійшла заява про відкликання апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року заяву ТОВ "Фінансова компанія "Женева" про відкликання апеляційної скарги залишено без задоволення. Апелянту роз`яснено, що він має право до початку розгляду справи подати до суду відповідну заяву про відмову від апеляційної скарги з врахуванням вимог ч.ч. 5, 6 ст. 189 КАС України.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства є необґрунтованою та також, що не підлягаю задоволенню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І.В. Федотов

Є.О.Сорочко