Справа № 380/428/20
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/428/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року зал судових засідань №14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Тронка О.В.,

за участю представників сторін:

позивача Мельник Х.С.,

відповідача Гурняк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул. Стрийська, 35, м.Львів, 79003; ), в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області №№, 7, від 26.09.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач протиправно прийшов до висновку, що до складу документально підтверджених витрат, до яких включається вартість сировини, матеріалів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг) безпідставно включено вартість з перевезення вугілля. Зазначає, що ним здійснювалось придбання вугілля у вартість якого були включені витрати на його транспортування. Такий облік транспортних витрат здійснено відповідно до п.9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси». Таким чином збільшення податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та відповідно військового збору суперечить вимогам податкового законодавства та підлягають скасуванню. Окрім того, позивач зазначає, що своєчасно подав повідомлення за формою № 20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за 2017-2018 роки, а тому застосування штрафних санкцій є неправомірним. Просить позов задовольнити.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що в ході перевірки, встановлено, що до складу документально підтверджених витрат, до яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг) включено вартість витрат з перевезення вугілля. Проте, згідно представлених документів доставку вугілля до ПАТ «Жидачівський ЦПК» позивач не здійснював, а витрати з перевезення до м. Жидачів не пов`язані з господарською діяльністю, оскільки дане вугілля реалізоване ПП «Галтехсервіс» м.Червоноград. Зазначає, що ст. 177 Податкового кодексу України визначено перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, який не передбачає включення до складу витрат сум, які документально не підтверджені, та не пов`язані з господарською діяльністю. Тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 21.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 03.10.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Фізична особа - платник податків ОСОБА_1 зареєстрований 26.02.2003, отримав свідоцтво про державну реєстрацію, номер запису про державну реєстрацію № 2620. На обліку перебуває у Червоноградській ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області з 21.03.2003 року.

Головним управлінням ДПС у Львівській області була проведена документальна планова виїзна перевірка позивача, за результатами якої складено акт від 03.09.2019 №1244/13.7/ НОМЕР_1 «Про результати документальної планової перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017 по 31.12.2018р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018р.»

Документальною плановою виїзною перевіркою діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 року встановлено порушення вимог:

- п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.177.2, п.177.4, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу, в частині неналежного ведення обліку доходів та витрат за 2017 рік та за 2018 рік, включення до декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік та за 2018 рік перекручених даних, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності на загальну суму 188226,44 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 34765,26 грн., за 2018 рік на суму 153461,18 грн.;

- пп.1.2, 1.3, 1.6 п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу XX, пп. 163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано військовий збір суму 15685,54 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 2897,11 грн., за 2018 рік на суму 12788,43 грн.

- п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, в частині не подання повідомлення за формою №20-ОПП за 2017-2018 роки.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС України у Львівській області були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 26.09.2019 №, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 235283,05 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 26.09.2019 №, яким збільшено грошове зобов`язання з військового збору на суму 19606,93 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 26.09.2019 № , яким застосовано штрафні санкції у сумі 170 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку. За результатом розгляду скарги позивача, ДПС України прийняла Рішення від 17.12.2019 № 12608/6/99-00-08-05-04, яким вказані податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_1 без задоволення.

Позивач, вважаючи вказані повідомлення рішення протиправними, звернувся з даними позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс).

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, визначено положеннями ст. 177 Податкового кодексу України.

Так у розумінні норм податкового законодавства об`єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, зокрема п. 177.2 ст. 177 Кодексу, є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.4 ст. 177 Кодексу визначено перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, до яких належать: - витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат (пп. 177.4.1); - витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством (пп. 177.4.2); - суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця (пп.177.4.3); - інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (п. 177.4.4).

Положеннями 177.4.5 п.177.4 ст.177 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат підприємця:

- витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

- витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

- витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

- документально не підтверджені витрати.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, суд зазначає, що чистий оподатковуваний дохід фізичної особи-підприємця за звітний податковий період визначається як різниця між отриманим від провадження господарської діяльності в грошовій та не грошовій формі доходом та документально підтвердженими витратами, що безпосередньо пов`язані з її здійсненням.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що позивачем, ФОП ОСОБА_1 придбано вугілля у ПП «Торгова компанія «Альянс» відповідно до договору поставки №08/281 від 28 серпня 2017 року.

Відповідно до п.1.1 Продавець зобов`язується передати у власність вугілля, а Покупець прийняти і своєчасно оплатити. Відповідно до п.2.1 Договору, товар постачається партіями згідно заявки Покупця. Пунктом 2.2 Договору передбачено, що поставка здійснюється залізничним транспортом та або автомобільним транспортом за рахунок Покупця. Згідно заявок вугілля відвантажується ПП « Торгова компанія «Альянс» за наступною адресою: ПАТ "Жидачівський ЦПК», м.Жидачів. Власність вугілля: ПП "Галтехсервіс» для ПАТ «Жидачівський ЦПК».

ФОП ОСОБА_1 придбано вугілля у ТОВ «Тетра Агро» відповідно до договору купівлі-продажу №10-02/2017 від 02 жовтня 2017 року.

Відповідно до п.1 Продавець продає, а Покупець купує товари за договірними цінами, що відображаються у виставлених до оплати рахунках на кожну партію окремо. Згідно заявок вугілля відвантажується ТОВ «Тетра Агро» за наступною адресою: ПАТ «Жидачівський ЦПК», м.Жидачів. Власність вугілля: ПП «Галтехсервіс» для ПАТ «Жидачівський ЦПК». Залізничний тариф оплачує покупець.

Придбане ФОП ОСОБА_1 вугілля реалізоване ПП «Галтехсервіс» відповідно до договору поставки №28/06-2017 від 28 червня 2017 року.

Згідно пункту 1.1 Договору, Продавець зобов`язується передати у власність вугілля, а Покупець прийняти і своєчасно оплатити. Відповідно до п.2.1 Договору, товар постачається партіями згідно заявки Покупця. Пунктом 2.2 Договору передбачено, що поставка здійснюється залізничним транспортом та/або автомобільним транспортом за рахунок Покупця.

При здійсненні поставок вугілля ФОП ОСОБА_1 не виставляв вимог до ПП «Галтехсервіс» щодо відшкодування вартості транспортних перевезень.

Відповідно до первинних документів, наявних в матеріалах справи, а саме договорів ПП «Торгова компанія «Альянс» та ТОВ «Тетра Агро», заявок ФОП ОСОБА_1 , залізничних накладних, товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур на відшкодування витрат з перевезення залізничним транспортом та/або автомобільним транспортом, банківських документів позивачем оплачено та включено до складу витрат вартість перевезення в 2017 році у розмірі 193140,33 грн., в тому числі перевезення ТОВ «Тетра Агро» в сумі 49008,33 грн., ПП «Торгова компанія «Альянс» в сумі 144132,0 грн. та в 2018 році у розмірі 852562,15 грн., в тому числі ТОВ «Тетра Агро» перевезення в сумі 401579,78 грн., ПП «Торгова компанія «Альянс» в сумі 450982,37 грн.

Проте, суд зазначає, що витрати з перевезення, які оплачені ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі, не пов`язані з його господарською діяльністю, оскільки дане вугілля реалізоване ПП «Галтехсервіс», відповідно ПП «Галтехсерівс» зазначене власником вугілля і в залізничних накладних, поставка здійснюється для ПАТ «Жидачівський ЦПК».

Враховуючи вищенаведене, ФОП ОСОБА_1 доставку вугілля до ПАТ «Жидачівський ЦПК» не здійснював, а витрати з перевезення до м. Жидачів не пов`язані з господарською діяльністю, оскільки дане вугілля реалізоване ПП «Галтехсервіс» м.Червоноград.

Слід зазначити, що на виконання умов договору вищезазначені постачальники товару надавали ФОП ОСОБА_1 рахунки-фактури на відшкодування витрат з перевезення товару, акти виконаних робіт та виписували податкові накладні. ФОП ОСОБА_1 суми ПДВ по відшкодуванню витрат з перевезення товару включив до складу податкового кредиту з ПДВ та до складу податкового зобов`язання за відповідні періоди відповідно до п.198.5 ст.-198 Податкового кодексу України, як такі що використовуються в операціях що не є об`єктом оподаткування, тобто не відносяться до господарської діяльності суб`єкта господарювання. Вказане підтверджується зокрема податковою декларацією з податку на додану вартість за 1 місяць 2018 року.

Таким чином, суд погоджується з висновками контролюючого органу, про те, що позивачем завищено витрати безпосередньо пов`язані з одержанням доходу за 2017 рік на суму 193140,33 грн., за 2018 рік на суму 852562,15 грн., та відповідно занижено чистий оподаткований дохід за 2017 рік на суму 193140,33 грн., за 2018 рік на суму 852562,15 грн.

У зв`язку із наведеним, податкове повідомлення-рішення від 26.09.2019 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 235283,05 грн. винесено правомірно.

Відповідно до пп.1.2 п.16.12 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 цього Кодексу, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до складу якого включається дохід, отриманий фізичною особою підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу.

Як вже зазначалось судом, згідно п. 177.2 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Отже, військовий збір нараховується, утримується та перераховується із сум чистого доходу, який визначається виходячи із документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Як встановлено вище, в акті перевірки відповідачем зазначено, що позивач порушив пункт 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України в частині заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності, за період що перевірявся.

У зв`язку тим, що позивачем занижено чистий оподатковуваний дохід за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018 р., вказане призвело до заниження податкового зобов`язання з військового збору на загальну суму 15685,54 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 2897,11 грн., за 2018 рік на суму 12788,43 грн.

Як наслідок, податкове повідомлення-рішення від 26.09.2019 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з військового збору на суму 19606,93 грн. винесено правомірно.

Також, при проведенні перевірки податковим органом встановлено використання у господарській діяльності позивача орендованого офісного приміщення площею 14,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до договору оренди №1 від 01.06.2016р. укладеного з ПП «Галтехсервіс».

Відповідно до п.63.3 ст.636 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Згідно з п. 117.1 ст. 117 Податкового кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 170 гривень.

Позивачем повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП за 2017-2018рр. не подавалось.

Суд не бере до уваги, подане позивачем повідомлення від 25.02.2019р., оскільки таке було подано невчасно. Офісне приміщення площею 14,1 кв.м. за адресою м.Червоноград, пр. Шевченка,14А, орендувалось позивачем відповідно до договору оренди №1 від 01.06.2016 укладеного з ПП «Галтехсервіс» ще з 2016 року.

Таким чином накладення штрафу у розмірі 170 грн. (податкове повідомлення-рішення від 26.09.2019 № ) було здійснено відповідачем у відповідності до норм податкового законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то відповідно до статті 139 КАС України, такі стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 26 жовтня 2020 року.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна