Справа № 240/12944/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Житомир справа № 240/12944/20

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старшого держаного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель Ольги Василівни про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, у якому вона просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель Ольги Василівни про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2020 №61986264 згідно вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області від 11.11.2019 №Ф-608-25 У.

В обґрунтування позову зазначає, що старшим державним виконавцем при винесені постанови про відкриття виконавчого провадження №61986264 на підставі вимоги №Ф-608-25 У, виданої 11.11.2019 Головним управлінням ДПС у Житомирській області, було допущено порушення закону. Так, у виконавчому документі, який пред`явлений до виконання, відсутні обов`язкові умови: дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування юридичної особи, що видала виконавчий документ; строк пред`явлення рішення до виконання. Державним виконавцем не враховані обставини, що вимога не є виконавчим документом. Таким чином, відповідачу при отриманні вимоги до виконання необхідно було вчини дії, передбачені ч. 4 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", тобто повернути виконавчий документ стягувачу.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи у порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та призначено її розгляд на 13.10.2020.

Судове засідання, призначене на 13.10.2020, відкладено на 27.10.2020 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідно до абзацу п`ятого частини четвертої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Вимога про стягнення недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску в повній мірі відповідає вимогам частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим 06.05.2020 державним виконавцем відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61986264. Також зазначає, що ОСОБА_1 ознайомлена з оскаржуваною постановою 23.07.2020, а з позовом звернулась до суду 07.08.2020, тобто з пропуском встановленого законом строку звернення до суду.

Вирішуючи питання щодо пропуску строку звернення до суду позивачем з вказаним позовом, суд враховує таке.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Відповідно до частини 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивачем оскаржується постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2020 №61986264.

Відповідач, наполягаючи на наявності пропущеного строку для звернення до суду, вказує на те, що з оскаржуваною постановою позивач була ознайомлена 23.07.2020, про що свідчить відмітка на примірнику постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Визначаючись з дотриманням позивачем спеціально встановленого строку для оскарження дій та рішень державного виконавця, суд зазначає, що 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-IX.

Вказаним законом доповнено розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Отже, під час дії карантину, запровадженого з 12.03.2020 Кабінетом Міністрів України постановою від 11.03.2020 № 211, строки звернення до адміністративного суду продовжуються на час його дії.

У свою чергу, у подальшому, 17.07.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX (далі - Закон України №731-IX).

Згідно з п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Враховуючи те, що позивач про наявність оскаржуваної постанови державного виконавця дізналась 23.07.2020, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, а відтак десятиденний строк звернення з позовом до суду спливав 03.08.2020 під час дії карантину. Позивач з даним позовом звернулась до суду 07.08.2020, тобто, зважаючи на запроваджене правове регулювання, викликане карантинними заходами, у межах встановленого Законом строку звернення до суду.

Враховуючи викладене, позивачем дотримано строк звернення до суду, у зв`язку з чим доводи відповідача про пропущення позивачем процесуального строку є безпідставними.

Від учасників справи надійшли заяви про розгляд справи в письмовому провадженні, у зв`язку з чим суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області 11.11.2019 винесено вимогу №Ф-608-25 У про стягнення з ОСОБА_1 боргу зі сплати єдиного внеску в сумі 31340,02 грн.

У вимозі вказано як про право її оскарження в десятиденний строк, так і про обов`язок сплатити суми боргу на відповідні рахунки органу доходів і зборів у такий же десятиденний строк.

З огляду на відсутність оскарження і сплати у визначений вимогою строк, Головне управління ДПС у Житомирській області направило вказану вимогу до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на примусове виконання, яка відповідачем отримана 05.05.2020.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель Ольги Василівни від 06.05.2020 відкрито виконавче провадження 61986264 з примусового виконання вимоги №Ф-608-25 У, виданої 11.11.2019.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), який набрав чинності з 05.10.2016.

Статтею 1 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, виконавче провадження направлено на фактичну реалізацію рішення уповноваженого органу шляхом вчинення заходів примусового характеру, передбачених вказаним Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Так, пунктом 7 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.

У свою чергу, згідно приписів статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) платником єдиного внеску є виконавчим документом.

Вимоги до виконавчого документа, встановлені статтею 4 Закону №1404-VIII, згідно з частиною першою якої у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

За вимогами частини третьої цієї статті виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Частиною четвертою цієї статті встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з частиною 2 статті 12 Закону №1404-VIII строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення (частина 4 статті 12 Закону № 1404-VIII).

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що виконавчі документи, за якими стягувачами є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання ними законної сили. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, то строком для виконання такого рішення є наступний день після його прийняття та у випадку пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання він підлягає поверненню стягувачеві.

З матеріалів справи вбачається, що у виконавчому провадженні №61986264 стягувачем є державний орган в особі ГУ ДПС у Житомирській області.

Отже, строк пред`явлення до примусового виконання вимоги про сплату боргу складає три місяці з наступного дня після набрання нею законної сили, тобто з 22.12.2019, і закінчується через три місяці, тобто 22.03.2020.

Натомість, ГУ ДПС у Житомирській області направило на адресу Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) лист від 17.04.2020 №5966/5/06-30-51-10, в якому просило відкрити виконавче провадження про стягнення боргу, про накладення арешту на розрахункові рахунки боржника та вчинити дії щодо забезпечення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Отже, стягувач - ГУ ДПС у Житомирській області - звернувся до відповідача із заявою про примусове виконання вказаного виконавчого документа з пропуском строку, встановленого для його пред`явлення. Доказів переривання цього строку відповідачем надано не було.

Оскільки законодавцем імперативно встановлено правові наслідки пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у вигляді його повернення стягувачу органом державної виконавчої служби, суд дійшов висновку, оскаржувана постанова старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та є такою, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, зважаючи на що позовні вимоги слід задовольнити.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені нею судові витрати у сумі 840,80 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель Ольги Василівни про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2020 №61986264 згідно вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області від 11.11.2019 № Ф-608-25 У.

Стягнути з Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Леха Качинського, 12 А, м. Житомир, 10014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 27.10.2020.

Суддя Н.М. Майстренко