Справа № 520/8581/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

26 жовтня 2020 року Справа № 520/8581/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Національного антикорупційного бюро України (м.Київ, вул. Василя Сурикова, 3, ), Харківське територіальне управління Національного антикорупційного бюро України (м.Харків, пр. Московський, 140, ЄДРПОУ ВП 41462301) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

установив

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом , у якому просить суд:

визнати бездіяльність Харківського територіального управління НАБУ з розгляду заяви від 03.01.2020 (повідомлення про корупцію) , не у відповідності з вимогами ч.3 ст.532 Закону України Про запобігання корупції, протиправними;

зобов`язати НАБУ та Харківське територіальне управління НАБУ витребувати з Харківського ВП ГУ НП в Харківській області заяву від 03.01.2020 (ЖЄО № 9276 від 27.01.2020) зареєструвати її та у відповідності до п.3 ч.2 ст.533 Закону України Про запобігання корупції направити повідомлення про прийняття та реєстрацію;

зобов`язати НАБУ провести попередню перевірку інформації, викладеної у повідомленні від 03.01.2020 про здійснення посадовими особами та членами наглядової ради АТ Харківобленерго протиправних дій, у яких вбачаються ознаки корупційного діяння та прийняти рішення по результатами попередньої перевірки відповідно до вимог ч.3 ст.532 Закону України Про запобігання корупції;

зобов`язати НАБУ надати детальну письмову інформацію про результати проведення попередньої перевірки , як того вимагає ч.3 ст.532 Закону України Про запобігання корупції.

Ухвалою від 13.07.2020 адміністративний позов залишено без руху надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та ухвалою від 25.08.2020 у справі відкрито спрощене провадження призначено розгляд справи в порядку, визначеному ст.257, 262 КАС України.

Ухвалою суду від 23.09.2020 відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про звернення з поданням до Верховного Суду про розгляд справи як зразкової справи Верховним Судом як судом першої інстанції.

14.09.2020 Національним антикорупційним бюро України подано клопотання про закриття провадження у справі в порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки вказана справа має розглядатися за правилами кримінального судочинства.

Позивач, проти вказаного клопотання заперечував.

Положеннями ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами п. 5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

По суті заявленого клопотання суд зазначає, що відповідно до п.1ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Юрисдикція адміністративних судів не поширюється в тому числі на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (п.2 ч.2 ст.19 КАС України).

Зі змісту адміністративного позову встановлено, що позивачем оскаржується бездіяльність відповідачів, яка виразилася в недотриманні вимог ст.532 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено порядок проведення перевірки за повідомленням викривача, в тому числі проведення попередньої перевірки, повідомлення викривача про результати останньої, не повідомлення у триденний строк без проведення попередньої перевірки із роз`ясненням щодо компетенції органів або юридичних осіб, уповноважених на проведення перевірки або розслідування відповідної інформації, у випадку, якщо розгляд отриманої інформації не віднесено до компетенції органу, що відповідно не передбачає вчинення дій, визначених КПК України.

Виходячи з предмету адміністративного позову, суд приходить до висновку, що позивачем оскаржується бездіяльність суб`єкта владних повноважень, вчинена саме у сфері публічно-правових відносин, тобто передбачених нормами публічного права суспільних відносинах, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим уважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі в тому числі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, підстави для закриття провадження у даній справі відсутні, оскільки спір між сторонами є публічно-правовим у розумінні норм ч.1 ст.4 КАС України, а клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання позивача про витребування доказі по справі (матеріалів проведеної перевірки) та невзяття до уваги при розгляді справи документів, доданих до клопотання про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73, частини першої ст.76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частинами 1-3 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Ухвалою суду про відкриття провадження від 25.08.2020 відповідачам встановлено строк для надання відзиву на адміністративний позов та документів в обґрунтування правової позиції по справі та вказані документи надані НАБУ разом з клопотанням про закриття провадження.

Суд зазначає, що одним з обов`язків учасників справи за приписами ч.5 ст.44 КАС України є подання наявних у них доказів в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховування доказів.

З посиланням на положення ст.44 КАС України відповідачем надано суду заяву (по викриттю корупції) датовану 03.01.2020, лист від 15.01.2020 № 14-192/1644, службову записку від 15.01.2020 № 04/721-14, лист державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії від 06.03.2018 № 03/10-1667, від 23.05.2018 № 03/103149, лист НКРЕКП від 13.08.2018 № 721/20/7-18, від 26.02.2019 № 3834/17.2.2/9-19, від 17.04.2019 № 7507/20/9-19, паспорт точки розподілу електричної енергії, лист Мереф`янського РВ АТ Харківобленерго від 18.11.2019 № 57 РВ/22-42-48.

Доказів наявності інших документів, в тому числі матеріалів попередньої перевірки, суду не надано.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про витребування документів

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з ч.ч.4-5 ст.94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, , а саме національним стандартом України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації». Зокрема, згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис». Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документа, то саме відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду по справі №160/7887/18 від 08.05.2019 року засвідчення доказів.

Долучені до клопотання про закриття провадження документи засвідчені належним чином містять відмітки- копія, з оригіналом згідно, дату завіряння ПІБ уповноваженої особи та її підпис, отже у суду відсутні підстави не розглядати вказані документи як належні та допустимі докази у справі. Доказів протилежного позивачем суду не надано.

Керуючись статтями 9, 80, 94, 238, 241, 243, 248, 255, 256, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання відповідача Національного антикорупційного бюро України про закриття провадження у справі 520/8581/2020 залишити без задоволення.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів (матеріалів попередньої перевірки) залишити без задоволення

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на остаточне рішення по справі.

Суддя Зоркіна Ю.В.