Справа № 360/5047/19
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року справа №360/5047/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Гайдара А.В., Міронової Г.М..

секретар судового засідання - Мирошниченко О.Л.,

за участю: представника позивача - Дядько Г.П.,

представника відповідача 2 - Ікешової А.І.,

діючого відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом самопредставництва,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року у справі № 360/5047/19 (головуючий І інстанції Кисельова Є.О., повний текст складений у м. Сєвєвродонецьку Луганської області) за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДФС у Луганській області, Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» (далі - позивач, КП «Лисичанськтепломережа») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - ГУДФС у Луганській області, відповідач 1), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУДФС у Луганській області від 22.08.2019 року № про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 114187,34 грн. за затримку понад 30 календарних днів сплати податку на додану вартість у розмірі 570936,70 грн. (а.с. 23-27).

Ухвалою суду від 19.02.2020 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління ДПС у Луганській області.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року позов задоволений частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 22 серпня 2019 року № в частині нарахування штрафної санкції за несвоєчасну сплату податку на додану вартість у розмірі 114103,87 грн., в задоволенні решті позовних вимог - відмовлено (т. 3 а.с. 40-45).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову через порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи.

В обгрунтування доводів посилався на хибність висновків суду про те, що спірним податковим повідомленням-рішенням нараховано штрафні санкції за порушення строків сплати зобов`язань, граничний строк яких припадає на 2010-2012 роки, що свідчить про застосування санкцій поза межами строків давності, встановлених ст. 102 ПК України. Відповідно до п. 32.1 ст. 32 ПК України зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Апелянт посилався на висновки Верховного Суду у справах № 812/8730/13-а, № 2а-9232/12/1670, № 820/3543/19, згідно яких судове рішення про стягнення податкового боргу, яким встановлено порядок його виконання шляхом розстрочення сплати боргу, не звільняє платників податків від відповідальності, встановленої ст. 126 ПК України. Також, апелянт вважає хибним висновок суду про своєчасність сплати позивачем грошових зобов`язань (т. 3 а.с. 40-45).

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення - без змін.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини справи.

КП «Лисичанськтепломережа» зареєстроване як юридична особа, основні види діяльності: електромонтажні роботи; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування.

Головним державним ревізором - інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Лисичансько-Попаснянського управління ГУДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку КП «Лисичанськтепломережа» з питань своєчасності сплати податкових зобов`язань за період з травня 2019 року по липень 2019 року, за результатами якої складено акт від 05.08.2019 року № 877/12-32-50-05/1340132, який надіслано позивачу засобами поштового зв`язку (т. 1 а.с.38, 39).

В ході камеральної перевірки було використано бази даних Фіскальної служби України та встановлено несвоєчасність сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 570936,70 грн. при затримці понад 30 днів за період з травня 2019 року по липень 2019 року (т. 1 а.с. 8-9).

На підставі висновків акту преревірки згідно статті 126 ПК України ГУДФС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.08.2019 року № , яким до позивача за затримку понад 30 календарних днів сплати податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів у сумі 570936,70 грн., застосовано штраф у розмірі 20 відсотків у розмірі 114087,34 грн., яке отримано позивачем 27.08.2019 року (т. 1 а.с. 7, 43).

Позивачем подано скаргу на спірне податкове повідомлення - рішення до Державної податкової служби України, за результатами розгляду якої Державною податковою службою України прийнято рішення від 01.10.2019 року № 8016/6/99-0008-05-05, яким залишено без змін податкове повідомлення - рішення від 22.08.2019 року № , а скаргу без задоволення (т. 1 а.с.11-14).

КП «Лисичанськтепломережа» до ГУ ДФС у Луганській області подало податкові декларації з податку на додану вартість: від 16.08.2018 року № , від 19.09.2018 року № , від 18.10.2018 року № , від 19.11.2018 року № , в яких платником податків самостійно визначені суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість (т. 1 а.с. 95-106).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 01.03.2011 року у справі № 2а-1244/11/1270 встановлено порядок виконання рішення про стягнення заборгованості перед бюджетом з податку на додану вартість у сумі 1279814 у спосіб сплати заборгованості протягом 120 календарних місяців рівними частками, починаючи з 01.03.2011 року по 01.03.2023 включно в розмірі 10 665,50 грн. щомісячно, зі сплатою останнього платежу в розмірі 10679 грн (т. 1 а.с. 44-47).

Відповідно до постанови Луганського окружного адміністративного суду від 30.05.2011 №2а-3842/11/1270 було встановлено порядок виконання рішення про стягнення заборгованості перед бюджетом з податку на додану вартість у сумі 1 751 183,79 грн. у спосіб сплати даної заборгованості рівними частками, починаючи з 01.06.2011 по 01.06.2021 включно в розмірі 14 616,79 грн. щомісячно (т.1 а.с. 48-49).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23.12.2011 року у справі № 2а-11365/11/1270 встановлено порядок виконання рішення про стягнення заборгованості перед бюджетом з податку на додану вартість у сумі 482040,00 грн. у спосіб сплати даної заборгованості рівними частками, починаючи з 01.01.2012 року по 31.12.2021 року включно в розмірі 4017 грн. щомісячно (т. 1 а.с. 50-53).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 03.05.2012 року у справі № 2а/1270/2628/2012 встановлено спосіб і порядок виконання вищевказаної постанови шляхом надання КП «Лисичанськтепломережа» розстрочення виконання судового рішення строком на 240 календарних місяців шляхом сплати рівними частинами, починаючи з 01.05.2012 по 31.04.2032 включно у розмірі 5860,85 грн. щомісячно (т. 1 а.с. 54-56).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 14.02.2012 у справі № 2а/1270/1188/2012 встановлено порядок виконання рішення про стягнення заборгованості перед бюджетом з податку на додану вартість у сумі 1531762 грн. у спосіб сплати даної заборгованості рівними частками, починаючи з березня 2012 року по лютий 2032 року включно в розмірі 6382 грн. щомісячно, а у лютому 2032 року - 6464 грн (т. 1. а.с. 57-61).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 року у справі № 2а/1270/4474/2012 розстрочено КП «Лисичанськтепломережа» сплату в доход Державного бюджету України заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 1 336 151,00 грн, починаючи з липня 2012 року рівними частинами по 5 567, 00 грн щомісячно, крім червня 2032 року, в якому до сплати підлягає 5638,00 грн (т.1 а.с. 62-69).

Нарахування сум грошових зобов`язань за вищезазначеними деклараціями, відповідно до строків сплати, проведені в особовій картці платника податків. Також в особовій картці платника податків на виконання рішень суду про розстрочення податкового боргу від 01.03.2011 року № 2а-1244/11/1270, від 30.05.2011 року №2а-3842/11/1270, від 23.12.2011 року № 2а-11365/11/1270, від 03.05.2012 року № 2а/1270/2628/2012, від 14.02.2012 року № 2а/1270/1188/2012, від 25.06.2012 року № 2а/1270/4474/2012 проведені щомісячні нарахування розстрочених сум та проведено нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форма Н) від 28.08.2018 № (т. 2 а.с.. 123-163).

При цьому, в акті перевірки від 05.08.2019 року № 877/12-32-50-05/13401321 не вказано, що податковим органом під час перевірки встановлено порушення позивачем своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання згідно наведеного вище переліку постанов Луганського окружного адміністративного суду відповідно до встановлено способу і порядку виконання розстрочення виконання судових рішень та податкового повідомлення-рішення.

Сторонами не заперечується той факт, що під час перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання саме згідно податкових декларацій з податку на додану вартість: від 16.08.2018 року № , від 19.09.2018 року № , від 18.10.2018 року № , від 19.11.2018 рооку № та постанов Луганського окружного адміністративного суду: від 30.05.2011 року № 2а-3842/11/1270, від 23.12.2011 року № 2а-11365/11/1270, від 14.02.2012 року № 2а/1270/1188/2012, від 03.05.2012 року № 2а/1270/2628/2012, від 25.06.2012 року № 2а/1270/4474/2012.

Допитана в судовому засіданні судом першої інстанції в якості свідка ОСОБА_1 пояснила, що вона є ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Лисичансько-Попаснянського управління ГУ ДФС у Луганській області, якою здійснено камеральну перевірку КП «Лисичанськтепломережа» з питань своєчасності сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період: з травня 2019 року по липень 2019 року. В ході перевірки було використано бази даних Фіскальної служби, зокрема, інтегровану картку платника податку за період: серпень 2018 року - грудень 2018 року, травень 2019 року - липень 2019 року, дослідженням якої було встановлено, що КП «Лисичанськтепломережа» у порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, встановлених положеннями підпунктів 57.3 статті 57, підпунктами 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, несвоєчасно сплачено податок на додану вартість у сумі 570936,70 грн при затримці понад 30 днів за період: з травня 2019 року по липень 2019 року.

Згідно п. 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку, як передбачено пунктом 38.1 статті 38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 32 ПК України зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.

За приписами п. 87.1, п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції до 15.12.2017 року) визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Відстрочення застосовується як у процедурі примусового стягнення податкового боргу, так і під час добровільного погашення платником грошових зобов`язань, тому відстрочення є лише законодавчо передбаченою формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу.

Згідно п. 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п. 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку зокрема подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Отже, контролюючий орган має право нарахувати штрафні санкції за порушення строків сплати грошового зобов`язання в межах строку 1095 днів та відлік строку давності у 1095 днів починається за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Згідно розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення-рішення від 22.08.2019 року № штрафна санкція застосована за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з ПДВ самостійно нарахованого позивачем згідно декларацій: від 16.08.2018 року № , від 19.09.2018 року № , від 18.10.2018 року № , від 19.11.2018 року № та суми податкового боргу, сплата якого здійснюється відповідно до графіку розстрочення, встановленого судовими рішенням у справах: № 2а-1244/11/1270 від 01.03.2011 року (т. 1 а.с. 44-49), № 2а-3842/11/1270 від 30.05.2011 року (т. 1 а.с. 48-49), № 2а-11365/11/1270 від 23.12.2011 року (т. 1 а.с. 50-53), № 2а/1270/4474/2012 від 25.06.2012 року (т. 1 а.с. 62-69), № 2а/1270/1188/2012 від 14.02.2012 року (т. 1 а.с. 57-61), № 2а/1270/2628/2012 від 03.05.2012 (т. 1 а.с. 54-56).

В матеріалах справи наявні платіжні доручення в підтвердження факту своєчасності сплати сум податкового боргу, сплата якого здійснюється відповідно до графіку розстрочення, встановленого судовими рішенням у справах: № 2а-1244/11/1270, № 2а-3842/11/1270, № 2а-11365/11/1270, № 2а/1270/4474/2012, № 2а/1270/1188/2012, № 2а/1270/2628/2012. Вказане також підтверджується інтегрованою карткою платника податків (т.1 а.с 107-250, т. 2 а.с. 1-44, т. 2 а.с. 123-163).

Спірним податковим повідомленням-рішенням нараховано штрафні санкції за порушення строків сплати податкових зобов`язань, граничний строк сплати яких припадає на період 2010-2012 років, що свідчить про застосування штрафних санкцій поза межами строків давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.

Щодо застосування штрафних санкцій за наслідками сплати самостійно узгодженого податкового зобов`язання за податковими деклараціями з податку на додану вартість: від 16.08.2018 року № , від 19.09.2018 року № , від 18.10.2018 року № , від 19.11.2018 року № .

Згідно п. 203.2 статті 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

За змістом п. 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно пункту 131.2 статті 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Отже, податковим законодавством встановлено обов`язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в першу чергу в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Згідно облікової картки позивача по податковій декларації з ПДВ від 16.08.2018 року № сплачено податкове зобов`язання у розмірі 97641 грн. платіжним дорученням № 1523 від 21.08.2018 року (т. 2 звор. бік а.с. 123).

По податковій декларації з ПДВ від 19.09.2018 року № сплачено податкове зобов`язання у розмірі 48599 грн. платіжним дорученням від 27.09.2018 року № 1772 (т. 2 а.с. 135).

По податковій декларації з ПДВ від 18.10.2018 року № сплачено податкове зобов`язання у розмірі 98541 грн. платіжним дорученням від 22.10.2018 року № 1950 (т.2 а.с. 136).

По податковій декларації з ПДВ від 19.11.2018 року № сплачено податкове зобов`язання у розмірі 121203 грн платіжним дорученням від 21.11.2018 року № 2171 (т. 2 звор. бік а.с. 137).

Отже, позивачем у строк, встановлений пунктом 203.2 статті 203 ПК України, сплачено податкове зобов`язання за податковими деклараціями з податку на додану вартість: від 16.08.2018 року № , від 19.09.2018 року № , від 18.10.2018 року № , від 19.11.2018 року № .

Позивачем не наведено обґрунтування застосування протиправність штрафу за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, яке виникло за податковим повідомленням-рішенням (форми Н) від 28.08.2018 року № . Також позивачем не надано жодних доказів щодо оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення або сплати податкового зобов`язання. З розрахунку штрафу (додаток до податкового повідомлення-рішення від 22.08.2019 року № (т. 1 а.с. 8-9) вбачається, що фактичне погашення податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням (форми Н) від 28.08.2018 року № відбулося 21.05.2019 року платіжним дорученням від 21.05.2019 року № 1121. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо правомірності застосування штрафу у розмірі 83,47 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням (форми Н) від 28.08.2018 року № .

Враховуючи порушення відповідачем порядку погашення податкового боргу, встановленого статтею 131 ПК України, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що такі дії відповідача призвели до неправомірності нарахування штрафних санкцій за податковими зобов`язаннями, визначеними в податкових деклараціях з податку на додану вартість: від 16.08.2018 року № , від 19.09.2018 року № , від 18.10.2018 року № , від 19.11.2018 року № , у зв`язку з чим підлягає скасуванню спірне податкове повідомлення-рішення від 22.08.2019 року № у розмірі 114103, 87 грн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року у справі № 360/5047/19 за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДФС у Луганській області, Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 28 жовтня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.В. Гайдар

Г.М. Міронова