Справа № 300/1707/20
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" жовтня 2020 р. справа № 300/1707/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 458 862 гривні 33 копійки, -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі, також позивач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) 15.07.2020 звернулося в суд з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі, також відповідач, ФОП ОСОБА_1 ) про стягнення в дохід бюджету податкового боргу в розмірі 458 862 гривні 33 копійки.
Підставою звернення до суду слугувала бездіяльність відповідача щодо сплати єдиного податку з фізичних осіб, в тому числі: основного платежу в сумі 422 827 гривень 65 копійок, штрафної санкції 13 117 гривень 85 копійок та пені в сумі 22 916 гривень 83 копійки.
Позовні вимоги мотивовані необхідністю стягнення коштів платника податків, що зумовлено протиправною бездіяльністю відповідача стосовно сплати у встановлений Податковим кодексом України строк суми податкового боргу.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с.24-25).
У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та інших заяв по суті справи до суду не надходило.
На адресу суду від відповідача повернувся конверт із вмістом - копією ухвали про відкриття провадження (а.с.28-31), що направлений на зареєстровану адресу місця проживання (знаходження) відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.21-22). Згідно із довідкою поштового відділення, поштове відправлення повернуто у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.
Відповідно до частини 11 статті 126 та пункту 4 частини 1 статті 127 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Часом вручення повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню зважаючи на такі обставини.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) здійснює підприємницьку діяльність та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області (а.с.21-22).
Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про суму податкового боргу, що підлягає стягненню за платежами по ОСОБА_1 від 24.06.2020 підтверджується, що станом на 23.06.2020, сума податкового боргу відповідача становить 458 862 гривні 33 копійки (а.с.6).
Зазначений податковий борг відповідача виник в результаті бездіяльності останньої щодо виконання зобов`язань зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 522 827 гривень 65 копійок основного платежу, 13 117 гривень 85 копійок штрафних санкцій та пені, що становить 22 916 гривень 83 копійки.
Так, податкове зобов`язання ФОП ОСОБА_1 у розмірі 422 827 гривень 65 копійок єдиного податку з фізичних осіб виникло в результаті несплати відповідачем самостійно задекларованих сум, згідно із податковими деклараціями платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2018 рік від 08.02.2019 на суму 54 989 гривень 68 копійок (у зв`язку із частковою сплатою по даному платежу сума, що підлягає стягненню становить 14 214 гривень 54 копійки), за І квартал 2019 року від 06.05.2019 на суму 53 365 гривень 42 копійки, за півріччя 2019 року від 08.08.2019 на суму 60 376 гривень 31 копійка, за три квартали 2019 року від 29.10.2019 на суму 75 327 гривень 22 копійки, за 2019 рік від 20.01.2020 на суму 189 629 гривень 91 копійка та уточненої декларації за 2019 рік від 04.05.2020 на суму основного платежу 29 914 гривень 25 копійок (а.с.7-12 та зворотна сторона).
Штрафна (фінансова) санкція на суму 13 117 гривень 85 копійок нарахована згідно уточненої декларації за 2019 рік від 04.05.2020 на суму самостійно нарахованої платником штрафної санкції у розмірі 897 гривень 43 копійки та податкового повідомлення-рішення №14425533 від 17.02.2020 на суму 12 220 гривень 42 копійки (а.с.15), яке винесено відповідно до акта камеральної перевірки №347/55-33/ НОМЕР_1 від 14.02.2020 (а.с.13 та зворотна сторона).
Враховуючи бездіяльність відповідача щодо сплати зобов`язань, з метою стягнення податкового боргу, реалізуючи приписи Податкового кодексу України, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує норми Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі, також ПК України), зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. (пункт 54.1 статті 54 ПК України).
Згідно положень пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Статтею 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 20.1.19. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
В свою чергу, пункт 126.1 статті 126 Податкового кодексу України визначає, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Конверт із направленим відповідачу податковим повідомленням-рішенням повернувся на адресу позивача із відміткою відділення поштового зв`язку про закінчення встановленого терміну зберігання відправлення (а.с.14).
В контексті зазначеного, суд вказує на пункт 5 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, згідно зі змістом якого, якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.
Станом на момент розгляду судом даної справи, доказів сплати відповідачем у повному обсязі визначеної позивачем штрафної санкції, застосованої вищевказаним податковим повідомленням-рішенням суду не надано.
Разом з цим, матеріали справи не містять підтвердження порушення відповідачем, у відповідності до вимог Податкового кодексу України, процедури адміністративного оскарження податкових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, відтак, суд дійшов переконання про те, що застосована позивачем штрафна санкція, а також самостійно визначені відповідачем грошові зобов`язання з єдиного податку та самостійно розрахована штрафна санкція у розмірі 897 гривень 43 копійки, є узгодженими та являються податковим боргом.
Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Пунктом 129.4 статті 129 вказаного Кодексу передбачено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.1. пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Наявний у матеріалах справи витяг із облікової картки платника податків - відповідача, а також довідка про суму податкового боргу свідчить про те, що за відповідачем рахується пеня, яка числиться по особовому рахунку за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань в загальній сумі 22 916 гривень 83 копійки (а.с.6, 19-20).
Згідно вимог підпункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно зі статтею 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Враховуючи наведене, а також те, що попередня податкова вимога, надіслана відповідачу є чинною, нова вимога позивачем не направлялась.
Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідач суду не надала.
Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право позивача на звернення до суду з метою стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 Податкового кодексу України визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до вимог яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
Враховуючи те, що відповідачем не сплачено грошового зобов`язання у терміни визначені Податковим кодексом України, на переконання суду, звернення податкового органу до суду із позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 458 862 гривні 33 копійки, у спосіб визначений Податковим кодексом України є правомірним та підставним.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач зобов`язана погасити вказану суму податкового боргу. Наявність такого обов`язку у ФОП ОСОБА_1 є визначальною для вирішення такого спору, крім того, даний обов`язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
З огляду на вказане, позовні вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 458 862 гривні 33 копійки є обґрунтованими, а позов таким що підлягає задоволенню.
Згідно зі змістом частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи те, що позивачем у справі підтверджено тільки сплату судового збору у розмірі 6 882 гривні 93 копійки, підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) в дохід бюджету заборгованість у загальному розмірі 458 862 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят дві) гривні 33 (тридцять три) копійки.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018, ;

Відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Суддя /підпис/ Микитин Н.М.