Справа № 120/1625/20-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1625/20-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

27 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Совгири Д. І. Франовської К.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року (ухвалене в м. Вінниці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2020 року позивач звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2020 року, головуючого суддю визначено ОСОБА_2 .

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року та від 21 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до Розпорядження Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року № 723 здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_2 з посади судді Сьомого апеляційного адміністративного суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею визначено суддю Гонтарука В.М.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористалась та не подала відзив на апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 16.03.2017 року па підставі Договору купівлі-продажу ОСОБА_1 придбала земельну ділянку кадастровий номер :01:056:0087, загальною площею 0,0810 та, з цільовим призначенням земельної ділянки -11.02.-для розміщення та експлуатації основних, підсобних, і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована по АДРЕСА_1 .

31.05.2017 року між СФГ «Перлина Поділля» - «Орендарем» та ОСОБА_1 - «Орендодавцем» укладено договір оренди землі №2/17 стосовно зазначеної ділянки.

24.02.2020 року Головним управлінням ДПС у Вінницькій області на ОСОБА_1 винесено податкові повідомлення-рішення про визначення суми податкових зобов`язань по орендній платі з фізичних осіб №12491-5005-0228; №12492-5005- 0228; №12493-5005-0228; №12596-5005-0228.

Вважаючи вказані податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, винесені по відношенню до позивача підлягають скасуванню, оскільки податкове зобов`язання з орендної плати за землю має сплачувати суб`єкт відповідних податкових правовідносин, у даному випадку - СФГ «Перлина Поділля», оскільки позивач уклала договір оренди земельної ділянки №2/17 від 31.05.2017 року із вказаним селянсько (фермерським) господарством.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом статті 1 Закону України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

У статті 7 цього Закону встановлено, що надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Статтею 8 Закону «Про фермерське господарство» передбачено що фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 12 цього Закону землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

З аналізу зазначених положень законодавства вбачається, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності сплачується орендарем з дня виникнення права користування земельною ділянкою, а саме, з дня реєстрації договору оренди земельної ділянки в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно з частиною другою статті 16 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

За правилами статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частинами першою, другою статті 21 цього Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до пунктів 288.1- 288.3 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Надаючи оцінку доводам апелянта щодо правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, власником спірної земельної ділянки відповідно до Договору купівлі - продажу від 30.12.2015 року, Акту про передання права власності на куплене нерухоме майно від 15.01.2016 року та Державного земельного кадастру є ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що земельна ділянка перебувала у фактичному користуванні СФГ «Перлина Поділля», проте позивач не оформила належним чином передачу земельної ділянки фермерському господарству як землекористувачу, оскільки відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право користування землею, так само як і суміжні права та обов`язки землекористувача, виникають з моменту реєстрації права оренди або права власності на землю.

Відтак, з огляду на те, що земельна ділянка перебуває у власності фізичної особи ОСОБА_1 , що підтверджується вищезазначеними доказами, інформація про які внесена до державного земельного кадастру, а не СФГ "Перлина Поділля", суд апеляційної інстанції вважає, що саме ОСОБА_1 має сплачувати плату за землю в силу приписів Податкового законодавства.

Надані до суду докази з боку позивача, а саме договір оренди земельної ділянки №2/17 (від 31.05.2017) укладений між ОСОБА_1 та СФГ "Перлина Поділля", а також АКТ № 1 (від 31.05.2017) приймання - передачі земельної ділянки, не є достатніми доказами для сплати вказаних платежів селянсько (фермерським) господарством, так як вказане зобов`язання по сплаті земельного податку зі сторони СФГ "Перлина Поділля" могло б наступити в результаті чіткого дотримання позивачем вимог ст.125,126 Земельного кодексу України, тобто з моменту державної реєстрації права оренди на землю та оформлення її відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що в даному випадку зроблено не було.

Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 серпня 2018 року № 803/3798/16, 13 вересня 2019 року №120/4362/18-а.

З огляду на викладене, на думку суду апеляційної інстанції прийняті у відношенні ОСОБА_1 податкові повідомлення - рішення відповідають вимогам чинного законодавства, тому підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскарженому судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Совгира Д. І. Франовська К.С.