Справа № 444/929/20
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/929/20
Провадження № 2-а/444/38/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Львова Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі

ВСТАНОВИВ :

позивач звернувся до Жовківського районного суду Львівської області із позовною заявою, в якій просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, пояснюючи, що відносно нього складено адміністративну постанову серії ДП18 № 447746 від 03.04.2020 р., відповідно до якої 03.04.2020 року о 16.20 год. керуючи автомобілем марки Chary Amulet, р.н. НОМЕР_1 на вул. Дорошенка,58 в м.Львові здійснив зупинку (стоянку) свого транспортного засобу на краю тротуару із правої сторони повздовж інших автомобілів, які також в цей час були припарковані. Підійшовши за декілька хвилин до свого автомобіля він побачив на ньому ушкодження повздовж усієї лівої сторони. Після чого він викликав працівників поліції, з метою складення протоколу за пошкодження його транспортного засобу, однак працівники поліції навпаки склали на нього протокол з подальшим винесенням постанови про накладення на нього штрафу на порушення ним ПДР.

Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки знак 3.34 «Зупинка заборонена» може застосовуватися разом з розміткою 1.4, при цьому зона його дії визначається за довжиною лінії розмітки.Розмітка 1.4 позначає місця, де саме заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаком і наноситься біля краю проїзної частини або по верху бордюру. В даному випадку, жодної розмітки біля краю проїзної частини або по верху бордюру не було. В той же час, жодних замірів відстаней поліцейським взводу І роти батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Зубиком Миколою Ігоровичем проведено на місці фіксації вчинення позивачем адміністративного правопорушення також не було. Вважає, що порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП не підтверджено жодними доказами. А тому просить постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати.

Позивач в судове засідання не з"явився, однак подав на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності. Просив позов задовольнити.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень в судове засідання не з`явився. Однак подав на адресу суду відзив на позовну заяву.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку із наступним.

Судом встановлено, що постановою серії ДП18 № 447746 від 03.04.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, водій ОСОБА_1 03.04.2020 року о 16.20 год. в м.Львів на вул. Дорошенка,58 здійснив стоянку автомобіля в зоні дії дорожного знаку "Зупинка заборонена", чим порушив п.п.8.4. "в" ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 ПДР України.

Згідно п.8.4 "в" ПДР України Дорожні знаки поділяються на групи. Дорожній знак 8.4 "в" Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Частиною 1 ст.251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом враховуються положення ч. 2 ст.77 КАС України, відповідно до яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, вбачається, що факт винесення постанови є законним, оскільки повністю грунтується на вчиненні порушень безпеки дорожнього руху, а саме п.8.4.В., що регулюються відповідно ч.1 ст. 122 КУпАП.

Так як, ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає санкцію, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків зупинки транспортного засобу, звідси слідує, що порушення п.8.4.в. є достатньою підставою для винесення інспектором постанови, а відтак вважає, що постанова серії ДП18 № 447746 від 03.04.2020 р. є законною.

Крім цього, зазначає, що посилаючись на статті 278, 279 КУпАП та Інструкцію Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015, було дотримано процедури підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення. Інспектором було з`ясовано всі необхідні обставини та вирішено питання для початку розгляду справи.

Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції № 1395 від 07.11.2015 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Суд бере до уваги, що позивач визнав факт здійснення зупинки транспортного засобу в забороненому місці. Пояснення позивача про те, що зупинка транспортного засобу була здійснена не перешкоджаючи руху іншим транспортним засобам та пішоходам, із дотриманням усіх правил дорожнього руху, суд вважає такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за порушення ПДР.

Відповідальність, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, настає, зокрема, у разі порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Пунктом 8.4 ПДР України визначені групи, на які поділяються дорожні знаки, зокрема підпункт «в» вказує на заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Ураховуючи пояснення позивача в позовній заяві, згідно з якими він визнав вчинення ним зупинки транспортного засобу та те, що інспектором було дотримано порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення при складанні та прийнятті постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про доведеність учинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 та про правомірність дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Пунктом 3 ч.3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ч. 4 ст. 229, 241, ст. 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Залишити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі Серія ДП 18 № 447746 від 03.04.2020р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 255,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП без змін.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Львова Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Апеляційна скарги на судове рішення відповідно до ст. 286 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя В. Є. Мікула