Справа № 743/1470/20
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1470/20
Провадження № 2-а/743/212/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,
за участю: - секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,
- перекладача СОФІ МАЙВАД (в режимі відеоконференції
з Чернігівським ПТПІ, за допомогою програмного забезпечення
«EasyCon»),
учасники справи: - представник військової частини НОМЕР_1 Західного регіонального

управління Державної прикордонної служби України БАЛОГ О.Ю. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, за допомогою
програмного забезпечення «EasyCon»),
- громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon»),
- представник відповідача КУЛІШ Ю.А. (безпосередньо в суді),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу
за позовом Військової частини НОМЕР_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі

ІНФОРМАЦІЯ_4 ),
до громадянки Ісламської Республіки Афганістан

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі

неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

23 жовтня 2020 р.Чопський прикордонний загін звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому ставилось питання про продовження строку затримання громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до вирішення питання про визнання їх біженцями, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, а саме до 28.04.2021 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2020 р., з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 р., було затримано громадянку Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на строк який не може перевищувати шести місяців, починаючи з часу фактичного затримання. Вказують, що згідно листа Волинського ПТПІ від 5 лютого 2020 р. № 04-02/160, громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з неповнолітньою сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зверталась до УДМС України у Волинській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. На даний час, остаточного рішення за заявою громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не прийнято, що є самостійною підставою для продовження строку їх затримання.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2020 р. відкрито провадження по справі, призначено її на 26 жовтня 2020 р. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю сторін, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon»та в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за участю відповідача, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

В судовому засіданні:
- представник Чопського прикордонного загону БАЛОГ О.Ю. позов підтримав, з підстав вказаних в ньому. Додатково надав інформацію УДМС України у Волинській області про призупинення розгляду заяви відповідачки про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, вказавши, що це не є закінченням процедури розгляду відповідної заяви. При цьому, їм було невідомо про призупинення розгляду відповідної заяви;
- громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та представник відповідача КУЛІШ Ю.А. заперечували проти задоволення позову. Відповідачка додатково зазначила, що вона не бажає отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, а хоче повернутися на Батьківщину. При цьому, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та надані додаткові пояснення. Суть заперечень проти позову зводиться до того, що:
- по-перше, системний аналіз Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту свідчить, що максимальна тривалість процедури визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, з урахуванням всіх передбачених можливостей її продовження, у разі позитивного рішення складає 6 місяців і 30 робочих днів (15 робочих днів попередній розгляд + 3 місяці розгляду + 3 місяці для прийняття остаточного рішення + 15 днів оформлення та видачі посвідчення), а в даному випадку вказана процедура щодо відповідача повинна бути завершена максимум 16.09.2020 р.;

-по-друге, матеріали справи не містять доказів, передбачених чинним законодавством про те, що відповідачка перебуває у процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

- по-третє, згідно п. 5.3 Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011 р. N 649 призупинення розгляду заяви відповідача про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у зв`язку з неявкою відповідача є формою завершення процедури розгляду відповідної заяви, а можливість звернення заявника до територіального органу ДМС України для поновлення розгляду заяви не є його обов`язком;

- по-четверте, ІНФОРМАЦІЯ_4 не надав доказів тому, що він інформував УДМС України у Волинській області про затримання відповідачки, з неповнолітньою сестрою, на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, у зв`язку з чим відповідачка знаходиться з неповнолітньою сестрою в Чернігівському ПТПІ, очікуючи завершення розгляду її заяви, яка ніким не розглядається та незрозуміло з якого часу.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

За матеріалами справи та даними Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що:

- 16.10.2019 року, о 13 год. 40 хв., громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були передані в порядку Угоди між Україною та ЄС про реадмісію осіб під час проведення прикордонно-представницької зустрічі на територію України з Словацької Республіки, які незаконно перетнули державний кордон з України в Словацьку Республіку поза пунктом пропуску в районі 237 п/зн 400 м. від словацько-українського кордону, у складі групи осіб та були затримані прикордонною поліцією Словацької Республіки;

- рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2019 р. було затримано громадянку Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання;

- згідно листа Волинського ПТПІ від 5 лютого 2020 р. № 04-02/160, громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з неповнолітньою сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зверталась до УДМС України у Волинській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

- ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 квітня 2020 року було залишено без розгляду позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_6 до громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про продовження строку затримання до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

- громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі її неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 18 год. 00 хв., 28 квітня 2020 року були виявлені та затримані прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» у складі групи осіб при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку на напрямку 247 прикордонного знаку в 30м до лінії державного кордону на ділянці відповідальності ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ВПС «Ужгород»;

- рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2020 р., з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 р., було затримано громадянку Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на строк який не може перевищувати шести місяців, починаючи з часу фактичного затримання;

- в листі УДМС України у Волинській області № 0701.4-(не чітко)/0701.1.2-20 від 26.10.2020 р., вказується, що щодо громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призупинено розгляд заяви у зв`язку із неявкою її та неповнолітньої сестри до Управління для проведення подальших процедурних дій після звільнення із Волинського ПТПІ та відсутністю, на той момент, будь-якої інформації про місце їх перебування.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює основоположне право людини, а саме захист особи від свавільного втручання держави в її право на свободу. Підпункти з «a» до «f» пункту 1 статті 5 Конвенції містять вичерпний перелік дозволених підстав позбавлення свободи і жодне позбавлення свободи не буде законним, якщо не відповідатиме одній з цих підстав (рішення Європейського суду з прав людини в справі "Хлаіфія та інші проти Італії" (Khlaifia and Others v. Italy), пункт 88).

Один з винятків, що міститься у підпункті «f», дозволяє державі затримувати іноземців «з метою запобігання [їхньому] недозволеному в`їзду в країну» або «щодо яких провадиться процедура депортації або екстрадиції» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 червня 2020 р. в справі "Нур Ахмед та інші проти України" (Nur Ahmed and others v. Ukraine), пункт 79 (Заява № 42779/12 та 5 інших заяв).

Встановлюючи, що перший аспект п.п. «f» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод дозволяє затримувати особу, яка шукає притулку, або іншого іммігранта до надання державою дозволу на в`їзд, Європейський суд з прав людини наголошує, що таке затримання має бути сумісним із загальною метою статті 5 Конвенції захистом прав на свободу та гарантуванням того, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення Європейського суду з прав людини від 29.01.2008 р. в справі "Сааді проти Сполученого Королівства" (Saadi v. the United Kingdom), nункт 66 (Заява № 13229/03), рішення Європейського суду з прав людини від 18 червня 2020 р. в справі "Нур Ахмед та інші проти України" (Nur Ahmed and others v. Ukraine), пункт 80 (Заява № 42779/12 та 5 інших заяв).

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 16.07.2020 р. у справі "Нур та інші проти України" (Nur and others v. Ukraine), пункти 59, 126-128, (Заява 77647/11), вказано про дотримання підпункту «f» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод тільки в разі коли неповнолітній іммігрант перебуває в ПТПІ у супроводі батьків та повнолітніх родичів під час процедури примусового видворення.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.

Згідно ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом у разі наявності умов, за яких неможливо:
- по-перше, ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення іноземця чи особу без громадянства, забезпечити реадмісію іноземця. При цьому, дана норма конкретизує умови, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи;
- по-друге, прийняти рішення за заявою іноземця чи особу без громадянства про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства. При цьому, дана норма не розкриває умови за яких неможливо прийняти рішення за заявою іноземця чи особи без громадянства про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства.

Відтак, суд зобов`язаний в кожному випадку дослідити підстави, що не дають змоги уповноваженому органу ДМС України прийняти рішення за заявою іноземця чи особу без громадянства про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, з урахуванням приписів Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" та підзаконних актів.

Відповідно до Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" іноземний громадянин або особа без громадянства звертається з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до територіального органу Державної міграційної служби України. Така заява подається іноземцем чи особою без громадянства або її законним представником особисто за місцем тимчасового перебування заявника. Орган міграційної служби, який прийняв до розгляду заяву іноземця чи особи без громадянства про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, видає заявникові довідку про звернення за захистом в Україні та реєструє заявника.

Ст.ст. 8-10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" регламентують порядок попереднього розгляду заяв, порядок розгляду заяви після прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, питання прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Правила розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011 р. N 649 визначають процедуру розгляду в Україні заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату, позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно п. 5.3 Розділу V «Розгляд заяви після прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту» вказаних Правил розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, може бути призупинено за ініціативою територіального органу ДМС у випадку неприбуття заявника до територіального органу ДМС, належним чином повідомленого про дату та час здійснення процедури, передбаченої цими Правилами, без поважних причин або без повідомлення ним причин неприбуття. У разі призупинення розгляду заяви довідка про звернення за захистом в Україні визнається недійсною. Рішення про призупинення розгляду заяви оформлюється наказом територіального органу ДМС за вмотивованим поданням уповноваженої посадової особи територіального органу ДМС, на яку покладено обов`язок щодо розгляду справи. У випадку звернення заявника до територіального органу ДМС уповноваженій посадовій особі територіального органу ДМС надаються письмові пояснення від заявника, а також зазначеною особою здійснюється перевірка щодо наявності у діях заявника складу адміністративного правопорушення (у випадку наявності підстав уповноваженою посадовою особою складається протокол про адміністративне правопорушення) та готується вмотивоване подання про поновлення розгляду заяви, яке оформлюється наказом.

Таким чином, призупинення розгляду заяви відповідача про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не є закінченням процедури розгляду відповідної заяви. При цьому, належним доказом на підтвердження призупинення розгляду заяви є наказ територіального органу ДМС, який винесений за вмотивованим поданням уповноваженої посадової особи територіального органу ДМС, на яку покладено обов`язок щодо розгляду справи, а не інформація територіального органу ДМС України у формі листа, без додання копій вказаних наказу та подання. Крім того, призупинення розгляду заяви відбувається у разі неприбуття заявника до територіального органу ДМС, належним чином повідомленого про дату та час здійснення процедури, передбаченої цими Правилами, без поважних причин або без повідомлення ним причин неприбуття.

Згідно п. 6 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1110 розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункті тимчасового перебування здійснюється адміністрацією такого пункту на підставі рішення територіального органу ДМС або органу охорони державного кордону згідно з актом, складеним пунктом тимчасового перебування та органом, який доставив іноземців та осіб без громадянства до пункту. До розміщення в пункті тимчасового перебування іноземці та особи без громадянства, стосовно яких адміністративними судами за позовами органів охорони державного кордону чи Служби безпеки в установленому законом порядку прийнято рішення про затримання, утримуються у спеціально обладнаних для зазначених цілей приміщеннях органів охорони державного кордону чи Служби безпеки. Діти іноземців та осіб без громадянства розміщуються в пункті тимчасового перебування разом з батьками, а в разі відсутності батьків - близькими родичами. Діти іноземців та осіб без громадянства, розлучені із сім`єю, не підлягають розміщенню в пункті тимчасового перебування, а направляються до притулку для дітей служби у справах дітей.

Згідно п.п. 9, 10 Розділу 2 "Порядок дій посадових осіб ПТПІ, територіальних органів та підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону при розміщенні іноземців та осіб без громадянства в ПТПІ" Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 р. № 141 діти іноземців або осіб без громадянства, стосовно яких адміністративним судом прийнято рішення про їх примусове видворення, розміщуються в ПТПІ разом із батьками, а у разі відсутності батьків - близькими родичами. Не підлягають розміщенню в ПТПІ діти іноземців та осіб без громадянства, розлучені із сім`єю, а направляються до притулку для дітей служби у справах дітей.

Оцінка суду.

Оцінивши матеріали справи, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову та для продовження затримання громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи:

- по-перше, те, що до матеріалів справи додано лист УДМС України у Волинській області № 0701.4-(не чітко)/0701.1.2-20 від 26.10.2020 р., згідно якого щодо громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призупинено розгляд заяви у зв`язку із неявкою її та неповнолітньої сестри до Управління для проведення подальших процедурних дій після звільнення із Волинського ПТПІ та відсутністю, на той момент, будь-якої інформації про місце її та неповнолітньої сестри перебування, натомість, до матеріалів справи не додано копію наказу УДМС України у Волинській області про призупинення розгляду заяви, з зазначенням його дати та номеру, не додано копію подання уповноваженої посадової особи територіального органу ДМС, на яку покладено обов`язок щодо розгляду справи, не додано доказів на підтвердження тому, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату та час здійснення процедури, передбаченої цими Правилами і не прибула до територіального органу ДМС, без поважних причин або без повідомлення ним причин неприбуття, не надано доказів на підтвердження того, Чопський прикордонний загін інформував УДМС України у Волинській області про затримання відповідачки та її неповнолітньої сестри, на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області та про поміщення останніх до Чернігівського ПТПІ, не додано доказів інформування відповідачки про призупинення УДМС України у Волинській області розгляду заяви відповідачки про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, при тому, що однією з підстав для призупинення розгляду заяви була відсутність у УДМС України у Волинській області, на той момент, будь-якої інформації про місце перебування відповідачки та її неповнолітньої сестри;
- по-друге, те, що чинне законодавство (Закон України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", Правила розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011 р. N 649, Інструкція про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, Типове положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні) не передбачає можливості утримання в ПТПІ неповнолітніх дітей іноземців у супроводі батьків, а в разі відсутності батьків - близьких родичів, під час процедури визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, а тільки під час процедури примусового видворення;

- по-третє, те, що продовження строку затримання відповідача, без належних та вичерпних на те підстав, не відповідає ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже, покладає на відповідача додаткові обов`язки, що мають наслідком обмеження свободи пересування, які відповідно до законодавства, мають забезпечуватись саме з боку держави - відповідним прикордонним органом.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 до громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі неповнолітня сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про продовження строку затримання відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до ШОСТОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та
підписано 26 жовтня 2020 року.