Справа № 200/11693/19-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 200/11693/19-а

адміністративне провадження № К/9901/22053/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі №200/11693/19-а за адміністративним позовом Обласного комунального підприємства «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 19 червня 2019 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року, позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області 26 серпня 2020 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2020 року касаційну скаргу відповідача залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з ненаданням документа про сплату судового збору встановлено заявнику десятиденний строк з моменту отримання ухвали для надання документа про сплату судового збору в порядку та розмірі визначеному законом.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику заявника 21 вересня 2020 року, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення №820.

05 жовтня 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги разом з документом про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Таким чином, недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, усунуто скаржником в повній мірі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник посилаючись на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, вказує на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні, як підставу касаційного оскарження судового рішення.

Податковий орган вважає оскаржувані судові рішення, в частині задоволених позовних вимог, незаконними та необґрунтованими, прийнятими з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме вказує на неврахування приписів пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України (далі - ПК України), яким передбачено, що контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що штрафні санкції визначені поза межами граничного строку сплати грошових зобов`язань передбаченого пунктом 102.1 статті 102 ПК України.

Суди першої та апеляційної інстанцій керувалися висновками Верховного Суду щодо застосування статті 102 ПК України, що викладені у постановах Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі №820/11541/13-а, від 29 січня 2019 року у справі №820/495/18, від 02 жовтня 2018 року у справі №820/3543/17, від 05 червня 2018 року у справі №824/760/17-а, від 10 травня 2018 року у справі №820/3544/17.

Однак, відповідач не погоджується із застосованими судом апеляційної інстанції висновками Верховного Суду та вказує на необхідність відступлення від вказаних висновків.

На думку податкового органу судом апеляційної інстанції не враховано, що на момент погашення податкового боргу в інтегрованій картці позивача в автоматичному режимі розраховувались штрафні санкції за порушення граничних строків узгодженого податкового зобов`язання. У зв`язку з цим контролюючий орган може самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника тільки після факту погашення податкового боргу. Крім того, на думку відповідача, позивач набуває статусу суб`єкта відповідальності передбаченого статтею 126 ПУ України саме з моменту сплати податкових зобов`язань.

Проте, Верховний Суд вважає вказані пояснення посиланням на обставини, що не були враховані судом апеляційної інстанції під час розгляду справи, а не обґрунтуванням необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні, як підстави касаційного оскарження судових рішень.

Враховуючи те, що скаржником у касаційній скарзі не зазначено передбачених КАС України підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, суд дійшов висновку, що така скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі №200/11693/19-а за адміністративним позовом Обласного комунального підприємства «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді В.В. Хохуляк
І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова