Справа № 175/2821/20
Суддя: Озерянська Ж. М.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/2821/20
Провадження № 2-адр/175/2/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Озерянської Ж.М.,
за участю секретаря Кравченко А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Колісник Ігоря Івановича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі; постанову Інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Колісник Ігоря Івановича про накладення адміністративного стягнення серія РАП №265740916 до повідомлення серії ІД №00140255 від 14 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасовано; провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрито; стягнуто з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради та інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн., тобто з кожного по 210,20 грн.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 20 жовтня 2020 року.

20 жовтня 2020 року через канцелярію до суду надійшла заява адвоката позивача за договором про надання правової допомоги ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Відповідно до положень ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з приписами ст. 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути питання щодо винесення додаткового судового рішення в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч. 5 ст. 242 КАС України враховує висновки Верховного суду щодо застосування норм права. Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому ст. 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 ст. 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У позовній заяві, позивачем було зазначено про намір стягнення розміру правничих витрат. З метою отримання правової допомоги щодо ведення справи, позивачем було укладено договір про надання правової допомоги з Адвокатським бюро «Трофімов Дмитро Юрійович» в особі адвоката Трофімова Дмитра Юрійовича від 28 липня 2020 б/н (а.с.16).

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом позивача подано клопотання про стягнення судових витрат, понесених у зв?язку з розглядом даної справи, зокрема, на професійну правничу допомогу, і для підтвердження вказаних витрат суду надано: Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №28/07/2020 від 28 липня 2020 року від 31 липня 2020 року; Акт прийому-передачі виконаних робіт з розрахунком витраченого часу від 16 жовтня 2020 року; копію договору про надання правової допомоги від 28 липня 2020 року; ордер на надання правничої правової допомоги від 28 липня 2020 року.

Згідно Акту прийому-передачі виконаних робіт з розрахунком витраченого часу від 16 жовтня 2020 року, вартість аналізу юридичної ситуації, надання консультацій клієнту (2 год.) складає 500 грн., вартість складання позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення РАП 265740916 (12 год.) складає 3000 грн., підготовка та подання клопотання про застосування судом ч. 4 ст. 159 КАС України (2 год.) складає 500 грн., підготовка та подання клопотання про застосування судом ч. 9 ст. 79 КАС України (2 год.) складає 500 грн., представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції (1 год.) складає 500 грн., тобто, загальна вартість наданих послуг складає 5000 грн.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради та інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 у сумі 5000 грн.

Зважаючи на викладені обставини, клопотання про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 132, 139, 241, 244, 252, 255 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради () та інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Колісник І.І. за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі проголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в письмову провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.М. Озерянська