Справа № 380/5296/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5296/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Іванес Х.О., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Пащинська А.О.

відповідача: представник Кухар Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23 червня 2020 року, прийняте на підставі акту перевірки за № 87/04.2-16/42647141 від 09 червня 2020 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (42647141) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2020 року»;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (42647141) у розмірі 5243215,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 червня 2020 року Головним управлінням ДПС у Львівській області на підставі акту перевірки за № 87/04.2-16/42647141 від 09 червня 2020 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (42647141) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2020 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким виявлено відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» права на отримання бюджетного відшкодування за період березень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 5243215,00 грн.

Позивач вважає, що висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки не відповідають фактичним обставинам справи, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що його належить скасувати, зважаючи на таке.

У листопаді, грудні 2019 року, лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» експортувало: олію соняшникову нерафіновану для харчової промисловості з насіння врожаю 2019 року; шрот соняшниковий, тостований не гранульований українського походження, згідно ДСТУ 4638:2006, врожаю 2019 року; шрот соняшниковий універсальний, тостований, негранульований, врожаю 2019 року, українського походження, з масовою часткою жиру й екстративних речовин в абсолютно сухій речовині 1,3 1,4%, навалом; олію соняшникову нерафіновану, 1-го ґатунку, ДСТУ 4492:2017 наливом, виготовлену у 2019 році; олію соняшникову нерафіновану (сиру), (суміш пресованої і ексракційної), першого ґатунку, з насіння соняшника врожаю 2019 року, згідно ДСТУ 4492:2017 наливом, для використання у харчовій промисловості; олію соняшникову сиру, нерафіновану, українського походження, насіння соняшника врожаю 2019 року. Основними контрагентами позивача за господарськими операціями з якими сформовано податковий кредит у листопаді, грудні 2019 року, лютому, березні 2020 року є: ТОВ «Велан Південь Трейд», ТОВ Будполімет», ТОВ «Ніка», ТОВ «Транс Логістика», ТОВ «Юнікорн Мерітайм», ТОВ Маямілідергрупп», ТОВ «ІФС», ТОВ Новік Порт Сервіс», ТОВ «Олсідз Транс Банк», ТОВ «Центр сертифікації ключів».

Позивач зауважує, що проведеною перевіркою з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2020 року не встановлено: порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» здійснення операцій з постачання (вивезення, ввезення) послуг, операцій з давальницькою сировиною та ціноутворення у звітних періодах, операцій із попередньої оплати за товарно-матеріальні цінності; включення до складу податкового кредиту за березень 2020 року податкових накладних, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну; наявність правових відносин з платниками, установчі документи, первинні та інші документи яких визнані у судовому поряду недійсними, з пов`язаними особами відповідно до підпункту 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України; не встановлено серед постачальників суб`єктів господарювання, які надали податковий кредит і не задекларували податкові зобов`язання та здійснюють операції, не обумовлені економічними причинами (цілями ділового обороту); не встановлено розбіжності між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту за березень 2020 року.

Позивач наголошує, що фактично податковий орган в акті перевірки указує лише одне порушення, а саме: «платіжні доручення, які були надані до перевірки не підписані керівником ТОВ «Торговий Дім Веспрем», не завірені банком, в якому обслуговується суб`єкт господарювання, не мають підписів та печаток».

З цього приводу позивач зазначає, що вищевказаний факт не є порушенням і не свідчить чи то про недійсність документу, чи то відсутність господарської операції. При виконанні платіжних доручень банк провів перевірку електронного підпису позивача та встановив, що документи підписані електронним цифровим підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» (підпис дійсний, не скомпрометований), тобто ідентифіковано особу підписанта, перевірено та встановлено наявність всіх необхідних для платіжного доручення реквізитів та його відповідність вимогам чинного законодавства (наявні дата і номер, назва, код платника та номер його рахунку, код банку платника, назва, код одержувача платежу та номер його рахунку, код банку одержувача, сум цифрами, призначення платежу). Отже, банк перевірив електронний цифровий підпис, цілісність, достовірність, авторство електронного документа на переказ та його відповідність вимогам чинного законодавства України. Крім того, податковий орган в акті перевірки не заперечує списання коштів з рахунку позивача на рахунки контрагентів на підставі платіжних доручень, наданих до перевірки та надходження цих коштів до контрагентів. Позивач вважає, що навіть якщо, на думку контролюючого органу, і є певні недоліки в оформленні документів, то ці документи не можуть вважатися такими, що за своєю суттю спростовують вчинені між сторонами господарські операції, а тому такі недоліки самі по собі не нівелюють наслідків цих господарських операцій.

Позивач стверджує, що усі господарські операції з контрагентами-постачальниками, вчинені у період листопада, грудня 2019 року, лютого 2020 року є реальними та підтверджені необхідними і належним чином оформленими первинними документами та безпосередньо пов`язані з його господарською діяльністю, що також підтверджує контролюючий орган. Зазначає, що дотримав усі передбачені Податковим кодексом України умови для формування показника податкового кредиту з податку на додану вартість, що зумовило виникнення від`ємного значення з цього податку. Усі документи, які підтверджують фінансово-господарські операції та правомірність заявленої суми бюджетного відшкодування були надані під час проведення перевірки та не оспорювалися контролюючим органом.

Крім того, на думку позивача, відповідно до абзацу 2 пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України з метою відновлення його порушених прав у повному обсязі необхідно зобов`язати відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» у розмірі 52432015,00 грн.

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задоволити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що за результатами звірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування податку на додану вартість із даними первинних документів встановлено, що платіжні доручення, які були надані до перевірки на підписані керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем», не завірені банком, в якому обслуговується суб`єкт господарювання, не мають підписів та печаток. Звертає увагу на те, що платіжні доручення, долучені позивачем до матеріалів позовної заяви відрізняються від тих платіжних доручень, які були надані під час перевірки, а суд при перевірці правомірності оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень має враховувати лише ті документи та обставини, на підставі яких таке рішення було прийнято. Оскільки при прийнятті оскаржуваного податкового-повідомлення рішення долучені позивачем до матеріалів позовної заяви платіжні доручення не досліджувались, то підстав для дослідження та врахування таких первинних документів під час судового розгляду цієї справи немає.

Також відповідач зазначає, що позивач у позовній заяві вказує на те, що документи були засвідчені електронним цифровим підписом, проте до перевірки надано документи з порушенням статті 85 Податкового кодексу України (на паперових носіях).

Крім того, відповідач вказує, що документи, надані позивачем, не завірені банком в якому обслуговується суб`єкт господарювання, тобто без позначки проведено банком.

У зв`язку з вищенаведеним у задоволенні адміністративного позову просить відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 13 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 22 липня 2020 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року у прийнятті заяв позивача від 25 серпня 2020 року та від 11 вересня 2020 року про збільшення позовних вимог відмовлено. Заяви позивача від 25 серпня 2020 року та від 11 вересня 2020 року про збільшення позовних вимог повернуто.

Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року, яка занесена в протокол судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд заслухав пояснення представника позивача та відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З 26 травня 2020 року по 09 червня 2020 року головним державним ревізором інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Хом`яком Тарасом Богдановичем на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Торговий Дім Веспрем» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2020 року в сумі 5243215,00 грн. (податкова декларація з податку на додану вартість від 21 квітня 2020 року № , заявлена до відшкодування на рахунок платника в банку).

За результатами проведення указаної перевірки складено акт № 87/04.2-16/42647141 від 09 червня 2020 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТзОВ «Торговий Дім Веспрем» (ЄДРПОУ - 42647141) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2020 року» (а.с.17-32).

Проведеною перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» вимог пунктів 200.1, 200.2, 200.4, 200.14 статті 200 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» не має права на відшкодування ПДВ в розмірі 5243215,09 грн. за березень 2020 року.

23 червня 2020 року Головне управління ДПС у Львівській області винесло податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, підпунктами 200.14, 200.10 статті 200 Податкового кодексу України, на підставі акта перевірки № 87/04.2-16/42647141 від 09 червня 2020 року та в порушення пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України виявлено відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» права на отримання бюджетного відшкодування за період березень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 5243215,00 грн. (а.с.33).

Уважаючи податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 23 червня 2020 року протиправним, та, посилаючись на те, що відповідно до абзацу 2 пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України з метою відновлення його порушених прав у повному обсязі необхідно зобов`язати відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» у розмірі 52432015,00 грн., позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Предметом спору у цій справі є оцінка правомірності винесеного Головним управлінням ДПС у Львівській області податкового повідомлення-рішення № від 23 червня 2020 року, а також оцінка наявності підстав для зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» у розмірі 52432015,00 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Абзацом третім пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацами першим третім пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначає стаття 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів, 200.1, 200.2 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно із пунктом 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності. При цьому, право на бюджетне відшкодування частини від`ємного значення виникає лише у разі фактичної сплати податку на додану вартість в ціні придбаного товару (робіт, послуг) отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

У справі, яка розглядається податковий орган дійшов висновку про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 5243215,09 грн. за березень 2020 року у зв`язку із порушенням ним вимог пунктів 200.1, 200.2, 200.4, 200.14 статті 200 Податкового кодексу України та, як наслідок завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2020 року у розмірі 5243215,09 грн.

З акта № 87/04.2-16/42647141 від 09 червня 2020 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТзОВ «Торговий Дім Веспрем» (ЄДРПОУ - 42647141) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2020 року» суд встановив таке:

- «перевіркою операцій з постачання (вивезення, ввезення) послуг порушень не встановлено» (пункт 3.6 розділу 3 акта перевірки);

- «перевіркою дотримання вимог законодавства (в тому числі, статей 191, 204, 205 Кодексу та норм Митного кодексу України) не встановлено порушень здійснення операцій із давальницькою сировиною» (пункт 3.7 розділу 3 акта перевірки);

- «за результатами здійсненого аналізу ціноутворення (придбання, реалізації, співставлення із спільногалузевим) у звітних періодах, які підлягають перевірці, порушень не встановлено» (пункт 3.8 розділу 3 акта перевірки);

- перевіркою операцій з придбання (спорудження) основних фондів, зменшення розміру незавершених капітальних інвестицій, виведення (часткове введення) в експлуатацію об`єктів будівництва порушень не встановлено» (пункт 3.9 розділу 3 акта перевірки);

- «перевіркою операцій з придбання та зберігання товарно-матеріальних цінностей, нереалізованих на час проведення перевірки, порушень не встановлено» (пункт 3.10 розділу 3 акта перевірки);

- «перевіркою операцій із здійснення попередньої оплати за товарно-матеріальні цінності, порушень не встановлено» (пункт 3.11 розділу 3 акта перевірки);

- «станом на час проведення перевірки за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від`ємного значення не встановлено включення ТзОВ «Торговий Дім Веспрем» () до складу податкового кредиту за жовтень 2019 року податкових накладних, які зареєстровані з порушенням терміну у Єдиному реєстрі податкових накладних» (пункт 3.12 розділу 3 акта перевірки);

- «за результатами перевірки не встановлено наявність правових відносин ТзОВ «Торговий Дім Веспрем» () з платниками, установчі документи, первинні та інші документи яких у судовому порядку визнані недійсними» (пункт 3.14.1 розділу 3 акта перевірки);

- «за результатами перевірки не встановлено наявність правових відносин ТзОВ «Торговий Дім Веспрем» () з пов`язаними особами, згідно з підпунктом 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 Кодексу» (пункт 3.14.2 розділу 3 акта перевірки);

- «в ході проведення перевірки не встановлено серед постачальників суб`єктів господарювання, які надали податковий кредит і не задекларували податкові зобов`язання, здійснюють операції, не обумовлені економічними причинами (цілями ділового характеру)» (пункт 3.14.3 розділу 3 акта перевірки);

- «під час проведення перевірки не встановлено розбіжності між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, за період жовтень 2019 року (пункт 3.14.4 розділу 3 акта перевірки).

Отже, з наведеного слідує, що реальне вчинення господарських операцій із контрагентами, за якими сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, врахований позивачем при обчисленні від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 5243215,00 грн., яке заявлено позивачем до бюджетного відшкодування за березень 2020 року, контролюючий орган не оспорює.

В той ж час, у акті перевірки № 87/04.2-16/42647141 від 09 червня 2020 року контролюючий орган зазначає про те, що фактично за результатами звірки даних, вказаних у розрахунку бюджетного відшкодування податку на додану вартість, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів/послуг встановлено, що платіжні доручення, які були надані до перевірки не підписані керівником ТОВ «Торговий Дім Веспрем», не завірені банком, в якому обслуговується суб`єкт господарювання, не мають підписів та печаток.

Таким чином, саме вказана обставина стала підставою для висновку контролюючого органу про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 5243215,09 грн. за березень 2020 року.

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, відповідальність суб`єктів переказу, а також загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами визначає Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року № 2346-III (далі Закон № 2346-ІІІ).

Відповідно до пункту 1.14 статті 1 Закону № 2346-ІІІ електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

Згідно із статтею 18 Закону № 2346-ІІІ електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа на переказ.

Порядок застосування електронного підпису для засвідчення електронного документа на переказ установлюється нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відповідальність за достовірність інформації, що міститься в реквізитах електронного документа, несе особа, яка наклала на цей документ електронний підпис. В іншому разі відповідальність несе банк або інша установа - учасник платіжної системи.

Електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним підписом, не приймається до виконання. Учасник платіжної системи має передбачити під час приймання електронних документів на переказ:

процедуру перевірки електронного підпису;

процедуру перевірки цілісності, достовірності та авторства електронного документа на переказ.

У разі недотримання зазначених вимог банк або інша установа - учасник платіжної системи несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб`єктам переказу.

Відповідно до абзацу дванадцятого пункту 1.4 глави 1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного Банку України № 22 від 21 січня 2004 року (далі Інструкція № 22) електронний розрахунковий документ - документ, інформація в якому представлена у формі електронних даних, уключаючи відповідні реквізити розрахункового документа, який може бути сформований, переданий, збережений і перетворений у візуальну форму представлення електронними засобами.

Абзацами дев`ятим, десятим пункту 1.4 глави 1 Інструкції № 22 передбачено, що дистанційне обслуговування - комплекс інформаційних послуг за рахунком клієнта та здійснення операцій за рахунком на підставі дистанційних розпоряджень клієнта; дистанційне розпорядження - розпорядження банку виконати певну операцію, яке передається клієнтом за погодженим каналом доступу, без відвідання клієнтом банку.

Порядок розрахунків за допомогою систем дистанційного обслуговування врегульований главою 10 Інструкції № 22.

Відповідно до пункту 10.1 глави 10 Інструкції № 22 оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою систем дистанційного обслуговування.

Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою систем «клієнт банк», «клієнт - Інтернет банк», «телефонний банкінг», «платіжний застосунок» та інших систем дистанційного обслуговування.

Згідно із абзацом першим пункту 10.2 глави 10 Інструкції № 22 під час здійснення розрахунків за допомогою систем «клієнт банк», «клієнт - Інтернет банк» тощо застосовуються електронні розрахункові документи. Якщо це передбачено договором між банком та клієнтом, то використання клієнтом системи не виключає можливе оброблення банком документів клієнта на паперових носіях.

Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах «клієнт банк», «клієнт - Інтернет банк», визначаються договором між банком та клієнтом, але обов`язково цей документ має містити такі з них:

дату і номер;

найменування, код платника та номер його рахунку;

найменування, код одержувача та номер його рахунку;

суму цифрами;

призначення платежу;

електронний(і) підпис(и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України;

інші реквізити, які під час формування електронного розрахункового документа системою електронних платежів розміщуються в полі «Допоміжні реквізити».

Відповідно до реєстру фактично сплачених сум бюджетного відшкодування ПДВ із даними первинних документів ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (а.с.55) позивач надав до перевірки платіжні доручення щодо розрахунків з ТОВ «Маямілідергрупп» та ТОВ «Ніка Транс Логістика»:

- згідно платіжного доручення № 77 від 05 березня 2020 року (система «Інтернет-Банк») ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) доручив АТ «Пумб» (банк платника) здійснити переказ грошових коштів у сумі 1364233,00 грн. на рахунок ТОВ «Маямілідергрупп» (отримувач) в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (банк отримувача). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-19/12/19-ВО від 19 грудня 2019 року, в тому числі ПДВ. Платіжне доручення одержано банком 05 березня 2020 року;

- згідно платіжного доручення № 69 від 04 березня 2020 року (система «Інтернет-Банк») ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) доручив АТ «Пумб» (банк платника) здійснити переказ грошових коштів у сумі 2371092,00 грн. на рахунок ТОВ «Маямілідергрупп» (отримувач) в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (банк отримувача). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-19/12/19-ВО від 19 грудня 2019 року, в тому числі ПДВ. Платіжне доручення одержано банком 04 березня 2020 року;

- згідно платіжного доручення № 71 від 04 березня 2020 року (система «Інтернет-Банк») ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) доручив АТ «Пумб» (банк платника) здійснити переказ грошових коштів у сумі 3107457,00 грн. на рахунок ТОВ «Маямілідергрупп» (отримувач) в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (банк отримувача). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-19/12/19-ВО від 19 грудня 2019 року, в тому числі ПДВ. Платіжне доручення одержано банком 04 березня 2020 року;

- згідно платіжного доручення № 71 від 05 березня 2020 року (система «Інтернет-Банк») ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) доручив АТ «Пумб» (банк платника) здійснити переказ грошових коштів у сумі 3552178,00 грн. на рахунок ТОВ «Маямілідергрупп» (отримувач) в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (банк отримувача). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-19/12/19-ВО від 19 грудня 2019 року, в тому числі ПДВ. Платіжне доручення одержано банком 05 березня 2020 року;

- згідно платіжного доручення № 72 від 04 березня 2020 року (система «Інтернет-Банк») ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) доручив АТ «Пумб» (банк платника) здійснити переказ грошових коштів у сумі 3721334,00 грн. на рахунок ТОВ «Маямілідергрупп» (отримувач) в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (банк отримувача). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-19/12/19-ВО від 19 грудня 2019 року, в тому числі ПДВ. Платіжне доручення одержано банком 04 березня 2020 року;

- згідно платіжного доручення № 73 від 05 березня 2020 року (система «Інтернет-Банк») ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) доручив АТ «Пумб» (банк платника) здійснити переказ грошових коштів у сумі 3752190,00 грн. на рахунок ТОВ «Маямілідергрупп» (отримувач) в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (банк отримувача). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-19/12/19-ВО від 19 грудня 2019 року, в тому числі ПДВ. Платіжне доручення одержано банком 05 березня 2020 року;

- згідно платіжного доручення № 70 від 04 березня 2020 року (система «Інтернет-Банк») ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) доручив АТ «Пумб» (банк платника) здійснити переказ грошових коштів у сумі 3812118,00 грн. на рахунок ТОВ «Маямілідергрупп» (отримувач) в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (банк отримувача). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-19/12/19-ВО від 19 грудня 2019 року, в тому числі ПДВ. Платіжне доручення одержано банком 04 березня 2020 року;

- згідно платіжного доручення № 75 від 05 березня 2020 року (система «Інтернет-Банк») ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) доручив АТ «Пумб» (банк платника) здійснити переказ грошових коштів у сумі 3889219,00 грн. на рахунок ТОВ «Маямілідергрупп» (отримувач) в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (банк отримувача). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-19/12/19-ВО від 19 грудня 2019 року, в тому числі ПДВ. Платіжне доручення одержано банком 05 березня 2020 року;

- згідно платіжного доручення № 74 від 05 березня 2020 року (система «Інтернет-Банк») ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) доручив АТ «Пумб» (банк платника) здійснити переказ грошових коштів у сумі 3942180,00 грн. на рахунок ТОВ «Маямілідергрупп» (отримувач) в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (банк отримувача). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-19/12/19-ВО від 19 грудня 2019 року, в тому числі ПДВ. Платіжне доручення одержано банком 05 березня 2020 року;

- згідно платіжного доручення № 68 від 04 березня 2020 року (система «Інтернет-Банк») ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) доручив АТ «Пумб» (банк платника) здійснити переказ грошових коштів у сумі 3987999,00 грн. на рахунок ТОВ «Маямілідергрупп» (отримувач) в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (банк отримувача). Призначення платежу: оплата за олію соняшникову, згідно договору № ВПО-19/12/19-ВО від 19 грудня 2019 року, в тому числі ПДВ. Платіжне доручення одержано банком 04 березня 2020 року;

- згідно платіжного доручення № 67 від 03 березня 2020 року (система «Інтернет-Банк») ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (платник) доручив АТ «Пумб» (банк платника) здійснити переказ грошових коштів у сумі 14040,00 грн. на рахунок ТОВ «Ніка Транс Логістика» (отримувач) в АБ «Кліринговий Дім» (банк отримувача). Призначення платежу: оплата за митне оформлення декларації, згідно рахунку № 466 від 29 лютого 2020 року, в тому числі ПДВ 2340,00 грн. Платіжне доручення одержано банком 03 березня 2020 року.

Перевіривши зміст перелічених вище платіжних доручень, суд встановив, що вони сформовані позивачем з використанням системи «клієнт банк», «клієнт - Інтернет банк», на що також звертає позивач у позовній заяві, а тому відповідно до вимог абзацу першого пункту 10.2 глави 10 Інструкції № 22 повинні містити обов`язкові реквізити електронного розрахункового документа такі, як: дату і номер; найменування, код платника та номер його рахунку; найменування, код одержувача та номер його рахунку; суму цифрами; призначення платежу; електронний(і) підпис(и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України; інші реквізити, які під час формування електронного розрахункового документа системою електронних платежів розміщуються в полі «Допоміжні реквізити».

Суд зауважує, що усі обов`язкові реквізити електронного розрахункового документа, передбачені абзацом першим пункту 10.2 глави 10 Інструкції № 22, у вищевказаних платіжних дорученнях позивачем дотримані, зокрема, указані дата та номер таких платіжних доручень, найменування, код платника та номер його рахунку; найменування, код одержувача та номер його рахунку; суму цифрами; призначення платежу, дату одержання банком.

Водночас, у акті перевірки зазначено, зокрема, про те, що платіжні доручення, які були надані до перевірки не підписані керівником ТОВ «Торговий Дім Веспрем».

Заперечуючи проти таких висновків податкового органу, позивач у позовній заяві зауважує, що платіжні доручення, які подані до обслуговуючого банку, містять електронний цифровий підпис директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем».

Суд погоджується з такими доводами позивача, оскільки відповідно до пункту 1.14 статті 1 Закону № 2346-ІІІ електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним підписом, не приймається до виконання.

Крім того, пунктом 10.15 глави 2 Інструкції № 22 встановлено, що також банк повертає електронний розрахунковий документ без виконання згідно з главою 2 цієї Інструкції, про причину повернення якого повідомляє клієнта засобами системи (з обов`язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої електронний розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено).

Відповідно до абзацу другого пункту 2.4 глави 2 Інструкції № 22 банк платника перевіряє заповнення таких реквізитів: «Платник», «Код платника», «Рахунок платника», «Банк платника» та «Підписи платника» (якщо згідно з формою документа вимагається його заповнення).

Згідно із абзацом першим пункту 2.5 глави 2 Інструкції № 22 якщо розрахункові документи, у яких перевірено реквізити, заповнено з порушенням вимог цієї глави, глав 5, 6 і 12 та додатка 9 до цієї Інструкції, то банк, що здійснив перевірку, повертає їх без виконання згідно з пунктами 2.15 і 2.18 цієї глави та пунктом 11.11 глави 11 цієї Інструкції.

Як підтверджують матеріали справи, банк не повертав вищезгадані платіжні доручення платнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» без виконання з підстав не засвідчення їх електронним цифровим підписом, чи з будь-яких інших підстав, передбачених Інструкцією № 22, а отже такі платіжні доручення були оформлені належним чином.

Крім того, з долучених до матеріалів позовної заяви копій цих платіжних доручень слідує, що на їх підставі банком платника проведено оплату контрагентам позивача за поставлені товари (надані послуги) відповідно до призначення платежу та у сумах, що зазначені у таких платіжних дорученнях.

Щодо посилань податкового органу на відсутність у наданих до перевірки платіжних дорученнях печатки, суд зауважує, що відповідно до додатку 9 до Інструкції № 22 «Указівки щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів» використання печатки платником у платіжному дорученні не є обов`язковим.

Щодо доводів відповідача про те, що платіжні доручення, надані позивачем до перевірки, не завірені банком, в якому обслуговується суб`єкт господарювання, тобто без позначки проведено банком, суд зазначає таке.

Згідно із абзацом першим пункту 2.1 глави 2 Інструкції № 22 реквізити розрахункових документів та їх реєстрів заповнюються згідно з вимогами, зазначеними в указівках щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів (додаток 9) та відповідних главах цієї Інструкції.

Відповідно до додатку 9 до Інструкції № 22 «Указівки щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів» у платіжному дорученні зазначається, серед іншого, число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словом, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Так, суд погоджується з доводами відповідача про те, що у наданих позивачем до перевірки платіжних дорученнях відсутнє зазначення числа, місяця та року списання коштів з рахунку платника.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.15 глави 1 Інструкції № 22 доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України.

За змістом пункту 2.14 глави 2 Інструкції № 22 банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті «Дата виконання», має відповідати:

- даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку;

- даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Аналіз наведених норм Інструкції № 22 дає підстави дійти висновку, що обов`язок заповнення реквізиту на прийнятих від платника розрахункових документах «Дата виконання» покладений безпосередньо на банк цього платника.

А тому позивач, який подав до обслуговуючого банку належним чином оформлені розрахункові документи, які прийняті банком до виконання, не може нести негативні наслідки за дії цього банку щодо невиконання чи неналежного виконання свого обов`язку в частині заповнення на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів реквізиту «Дата виконання» (числа, місяця та року списання коштів з рахунку платника).

Разом з тим, суд також відзначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 826/2736/14 та в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України враховується судом під час розгляду цієї справи, окремі дефекти первинних документів не можуть слугувати підставою для позбавлення права платника податку на бюджетне відшкодування, якщо сума податку, фактично сплачена ним у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів (послуг).

Як слідує з матеріалів справи, податковий орган не заперечує факт списання грошових коштів з рахунку позивача на рахунки контрагентів на підставі платіжних доручень, наданих до перевірки, а також не оспорює реальне вчинення господарських операцій із зазначеними контрагентами, за якими сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, врахований позивачем при обчисленні від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 5243215,00 грн., яке заявлено позивачем до бюджетного відшкодування за березень 2020 року.

Тому, з огляду на викладене, суд вважає, що такий недолік наданих позивачем до перевірки платіжних доручень, як не заповнення банком, який його обслуговує, реквізиту «Дата виконання» (числа, місяця та року списання коштів з рахунку платника) не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить переконання, що висновок податкового органу, викладений в акті перевірки, про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 5243215,09 грн. за березень 2020 року з тих підстав, що платіжні доручення, які були надані до перевірки, не підписані керівником ТОВ «Торговий Дім Веспрем», не завірені банком, в якому обслуговується суб`єкт господарювання, не мають підписів та печаток, є хибним та суперечить нормам чинного законодавства.

За таких обставин спірне податкове повідомлення-рішення відповідача № від 23 червня 2020 року, яким виявлено відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» права на отримання бюджетного відшкодування за період березень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 5243215,00 грн. є протиправним та його належить скасувати.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірне податкове повідомлення-рішення відповідача № від 23 червня 2020 року не відповідає критеріям, які встановлені пунктами першим, третім, п`ятим, шостим частини другої статті 2 КАС України.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Торговий Дім Веспрем» (42647141) у розмірі 5243215,00 грн. суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Отже, указані норми Податкового кодексу України зобов`язують контролюючий орган внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника лише на наступний робочий день після отримання, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили. Зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Суд зазначає, що Держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої, в цьому випадку після вчинення контролюючим органом дій по внесенню до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника на наступний робочий день після отримання рішення суду, яке набрало законної сили.

У справі, яка розглядається, у відповідача ще не виник обов`язок внести до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідні дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника згідно заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» у розмірі 5243215,00 грн., як такої, що є узгодженою. Адже такий обов`язок, зважаючи на вимоги пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, виникне у відповідача лише на наступний робочий день після отримання рішення суду у цій справі, яке набрало законної сили.

Тому вимога позивача про зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Торговий Дім Веспрем» у розмірі 5243215,00 грн. є передчасною, і з цих підстав задоволенню не підлягає.

Вказана правова позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 25 лютого 2020 року у справі №320/6625/18.

Відповідно до правил статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжного доручення № 5 від 16 липня 2020 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102,00 грн. за заявлену позовну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до платіжного доручення № 17 від 10 липня 2020 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 21020,00 грн. за заявлену позовну вимогу майнового характеру.

Враховуючи те, що суд задоволив у повному обсязі позовну вимогу майнового характеру та відмовив у задоволенні позовної вимоги немайнового характеру у повному обсязі, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір заявлену позовну вимогу майнового характеру у розмірі, який становить 21020,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 17 від 10 липня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» (вул. Кульпарківська, 93А, м. Львів, 79069) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 23 червня 2020 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Веспрем» (вул. Кульпарківська, 93А, м. Львів, 79069, ) 21020,00 грн. сплаченого судового збору відповідно до платіжного доручення № 17 від 10 липня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 23 жовтня 2020 року.

Суддя Клименко О.М.