Справа № 420/7663/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7663/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Молодіжненської сільської ради №1708-VII від 30 червня 2020 року про «відмову гр. ОСОБА_1 (заява вх. № М-461/2) від 11.06.2020 року) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селі Молодіжному, Овідіопольського району»;

- зобов`язати Молодіжненську сільську раду Овідіопольського району Одеської області надати дозвіл (рішення) ОСОБА_1 на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки) за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами :02:004:4520, :02:004:0356, :02:004:4473 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки) з метою подальшої передачі, безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

Ухвалою від 17.08.2020 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст.262 КАС України.

03.09.2020 року (вх.№ЕП/13615/20) та 07.09.2020 року (вх.№35407/20) від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками, згідно переліку, який у ньому викладено (а.с.40-90).

14.09.2020 року (вх.№36648/20) від представника позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог (а.с.91-92), в яких позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Молодіжненської сільської ради №1708-VII від 30 червня 2020 року про «відмову гр. ОСОБА_1 (заява вх. № М-461) від 11.06.2020 року) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селі Молодіжному, Овідіопольського району»;

- зобов`язати Молодіжненську сільську раду Овідіопольського району Одеської області надати дозвіл (рішення) ОСОБА_1 на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки) за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами :02:004:4520, :02:004:0356, :02:004:4473 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки) з метою подальшої передачі, безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

Так, в обґрунтування позовних вимог (з урахуванням уточнень), позивач, з посиланням на фактичні обставини справи зазначає, що він категорично не погоджується з відмовою відповідача, адже дана відмова не є обґрунтованою, жодних документів на підтвердження позиції відповідача не було надано, відповіді на запити надавались не повні та не конкретизовані. Також, у оскаржуваному рішенні відповідач перерахував всі законодавчо передбачені підстави відмови без зазначення конкретної підстави, якою було відмовлено відповідачу. Окрім того, суміжні земельні ділянки з бажаною для відведення позивачем ділянкою мають цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (кадастрові номери: :02:004:4520, :02:001:1293, :02:004:4467, :02:004:4477), тому аж ніяк не вбачається невідповідність за цільовим призначенням. Отже, як стверджує позивач, дані факти надають підстави вважати, що відмова відповідача з посиланням на невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, є незаконною.

У позові вказано, що в оскаржуваному рішенні не наведено жодної з підстав, передбачених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, які є виключними, адже відсутнє її реальне обґрунтування. На думку позивача, вбачається фіктивне посилання на підстави зазначені у ч.7 ст. 118 ЗК України, адже жодних документів на підтвердження позиції відповідача не було надано, відповіді на запити не надходили.

Ухвалою суду від 21.09.2020 року судом прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог (від 14.09.2020 року вх. №36648/20) ОСОБА_1 до Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

06.10.2020 року (вх.№ЕП/16258/20) та 08.10.2020 року (вх.№41678/20) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням уточнень разом із додатками, згідно переліку, який у ньому викладено (а.с.113-150).

У відзиві відповідач вказує, що на «бажану позивачем» земельну ділянку, ОСОБА_2 , ще до звернення позивача, було сформовано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та присвоєно кадастровий номер в Державному земельному кадастрі. Рішенням Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району № 1776-VІІ від 30.09.2020 року було затверджено вищевказаний проект землеустрою та передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:5144, за адресою: АДРЕСА_1 - саме ту земельну ділянку, яку виділив позивач на графічних матеріалах, доданих до клопотання № М-461 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. 01.10.2020 року було зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку (бажану позивачем) за ОСОБА_2 згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 226746720 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, номер запису про право власності 38500169). 14.07.2020 за вихідним №501 на електронну адресу позивача та поштовим відправленням було надіслано витяг з протоколу постійної комісії сільської ради з питань будівництва, регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища і та благоустрою щодо результатів розгляду заяви позивача. Отже, на дату звернення до суду позивачу вже було відомо, що стосовно бажаної земельної ділянки, зазначеної ним| на графічних матеріалах, оформлюється право власності іншою особою.

Як зазначено у відзиві, з метою недопущення порушення законних прав ОСОБА_2 щодо «законного очікування» на закінчення розпочатої нею у відповідності до вимог діючого законодавства процедури безоплатного отримання у власність даної земельної ділянки та оформлення права власності на земельну ділянку, Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району було прийнято оскаржуване рішення № 1708-УИ від 30.06.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Станом на дату вирішення даної адміністративної інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог (з урахуванням уточнень), відзиву на позовну заяву і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

10.06.2020 року ОСОБА_1 , звернувся до Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: :02:004:4520, :02:004:0356, :02:004:4473 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу (а.с.10, 62, 79, 94, 120, 139).

До заяви позивачем було додано: копію паспорта та ідентифікаційного коду, копії документів, що посвідчують участь у АТО, графічні матеріали на бажану земельну ділянку і позначення місця її розташування.

Вказана заява зареєстрована відповідачем за вхідним № М-461.

Як зазначено у відзиві, згідно з наданими ОСОБА_1 графічними матеріалами до клопотання № М-461 , на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, бажана земельна ділянка розташована в АДРЕСА_1 .

23.06.2020 року на засіданні постійної комісії сільської ради з питань будівництва, регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища та благоустрою було розглянуто вищевказану заяву позивача. За результатом розгляду, комісією було встановлено, що бажана земельна ділянка перебуває на стадії оформлення права власності, тому, було рекомендовано пленарному засіданню сільської ради відмовити позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою (а.с.104, 127-128, 144).

30.06.2020 року на LX сесії Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району було прийнято рішення № 1708-VII «Про відмову гр. (згідно додатку) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) в селі Молодіжному, Овідіопольського району», яким відмовлено гр. ОСОБА_1 (заява вх. № М-461 від 11.06.2020 року) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі ст. 118 Земельного кодексу України у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральному плану населеного пункту та іншої містобудівної документації (а.с.18,52,85,129-130, 145).

Вважаючи рішення Молодіжненської сільської ради №1708-VII від 30 червня 2020 року про «відмову гр. ОСОБА_1 (заява вх. № М-461/2) від 11.06.2020 року) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селі Молодіжному, Овідіопольського району» протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частинами 2,3 ст.22 Земельного кодексу України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частиною 1 статті 38 Земельного кодексу України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Згідно з ст.40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Пунктом "б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно п. "г" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

За змістом статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність встановлені статтями 118, 122 ЗК України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до п. 6, 7, 8 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 -1 цього Кодексу.

Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, який розширеному тлумаченню не підлягає, а саме, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Так, з наданих до суду доказів судом встановлено, що підставою для прийняття спірного рішення були доводи відповідача про те, що бажана позивачем земельна ділянка перебуває на стадії оформлення права власності.

Тобто, станом на дату звернення позивача із заявою №М-461 інша особа вже ініціювала процедуру отримання бажаної позивачем земельної ділянки у власність.

Суд зазначає, що звертаючись до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зацікавлена особа звертається до власника земельної ділянки - держави або територіальної громади (в особі відповідного органу).

У дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження.

Конкретизується ж земельна ділянка у проєкті землеустрою. Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проєкту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»).

Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди.

У Постанові ВП ВС від 17.10.2018 по справі № 380/624/16-ц (№ в ЄДРСР 77361939) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від цього висновку.

Таким чином, внаслідок зазначених дій майбутніми власниками погоджується одна із умов майбутнього договору - земельна ділянка, яка стане предметом права власності.

В даному випадку, як позивач, так і особа, яка станом на дату звернення позивача із заявою №М-461 вже ініціювала процедуру отримання бажаної позивачем земельної ділянки у власність, мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку.

Тому у відповідача не має підстав вважати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а відтак - і порушеного права позивача.

Отже, прийняття відповідачем рішення про відмову ОСОБА_1 (заява вх. № М-461 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селі Молодіжному, Овідіопольського району з підстав того, що бажана позивачем земельна ділянка перебуває на стадії оформлення права власності є таким, що не відповідає приписам чинного законодавства.

Водночас, при вирішенні даної адміністративної справи суд враховує наступне.

Рішенням Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району № 1776-VІІ від 30.09.2020 року було затверджено вищевказаний проект землеустрою та передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:5144, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.131,146).

01.10.2020 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку кадастровий номером :02:004:5144, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 226746720 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, номер запису про право власності 38500169) (а.с.133,147).

З доданих до заяви №М-461 графічних матеріалів, а також з відомостей, які містяться в публічній кадастровій карті (https://map.land.gov.ua/?cc=3409531.,5827299.867100326&z=16&l=kadastr&bl=ortho10k_all), судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:5144 на яку за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності є саме тією земельною ділянкою, яку виділив позивач на графічних матеріалах, доданих до клопотання № М-461 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Тобто, станом на дату вирішення даної адміністративної справи у позивача відсутня законодавчо визначена підстава для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку, яка визначена у відповідній заяві №М-461, оскільки остання вже не перебуває у державній чи комунальній власності, а на праві приватної власності належить фізичній особі.

Враховуючи вищевикладені висновки суду, суд вважає, що станом на дату вирішення даної адміністративної справи відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача, оскільки таке рішення у справі не сприятиме захисту порушеного права ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зміст адміністративної юстиції - ефективний судовий захист від порушень у публічно-правових відносинах.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення Молодіжненської сільської ради №1708-VII від 30 червня 2020 року про «відмову гр. ОСОБА_1 (заява вх. № М-461) від 11.06.2020 року) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селі Молодіжному, Овідіопольського району» та про зобов`язання Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області надати дозвіл (рішення) ОСОБА_1 на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки) за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами :02:004:4520, :02:004:0356, :02:004:4473 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки) з метою подальшої передачі, безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, необхідно відмовити.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241- 246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення Молодіжненської сільської ради №1708-VII від 30 червня 2020 року про «відмову гр. ОСОБА_1 (заява вх. № М-461) від 11.06.2020 року) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селі Молодіжному, Овідіопольського району» та про зобов`язання Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області надати дозвіл (рішення) ОСОБА_1 на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки) за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами :02:004:4520, :02:004:0356, :02:004:4473 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки) з метою подальшої передачі, безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Молодіжненська сільська рада Овідіопольського району Одеської області (вул.Жовтнева. 2а, с.Молодіжне, Овідіопольський р-н, Одеська обл., 67840, ).

Суддя С.М. Корой

.