Справа № 380/4311/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4311/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фонду соціального захисту інвалідів до Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

на розгляд суду надійшла позовна заява Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів борг в сумі 3 918 352,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 рік, середньооблікова кількість штатних працівників у 2019 році в АТ «ДТЕК Західенерго» становила 4541 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність - 161 осіб. Норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році для відповідача відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» становив 182 особи, що свідчить про невиконання відповідачем нормативу щодо працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 21 особи. Вказує на те, що оскільки відповідач не сплатив адміністративно-господарські санкції за 2019 рік в сумі 3892660,8 грн у встановлені законом строки, тому йому нарахована пеня, яка за період з 16.04.2020 по 07.05.2020 (22 дні) складає 25691,38 грн.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначив, що обов`язок по працевлаштуванню інвалідів відповідно до встановленого Законом нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості. Вказує на те, що відповідно до витягу зі штатного розпису на ДТЕК Бурштинська ТЕС, ДТЕК Ладижинська ТЕС, ДТЕК Добротворська ТЕС, ГАЛРЕМЕНЕРГО на 2019 рік AT «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» виділені робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю. Наголошує, що відповідачем створено 204 робочих місця для працевлаштування осіб з інвалідністю при нормативі 182, що більше від нормативу на 22 місця. Вважає, що відповідачем здійснено всіх заходів для працевлаштування інвалідів, зокрема, систематичне повідомлення центру зайнятості про наявність вакантних посад для працевлаштування інвалідів, а тому застосування до нього адміністративно-господарських санкцій та стягнення пені є безпідставним.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій звертає увагу на те, що відокремленим підрозділом «Ладижинська теплова електрична станція» Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго у 2019 році пропонуються ідентичні вакантні місця до вакантних місць у 2017, 2018 роках, які не користуються попитом в осіб з інвалідністю і відповідачу про це відомо. Позивач вважає, що відповідач немає наміру працевлаштовувати осіб з інвалідністю, а вакантні місця створює лише для того, щоб уникнути адміністративно-господарських санкцій.

У свою чергу відповідачем подано письмові пояснення, в яких зазначено, що твердження позивача про порушення відповідачем вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та правомірність застосування адміністративно-господарських санкцій спростовується наданими в матеріали справи доказами, а тому, на думку відповідача, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою судді від 09.06.2020 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 26.06.2020 суддя відкрила провадження в адміністративній справі за цим позовом та ухвалила розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з мотивів аналогічних, наведеним у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з протоколом судового засідання від 19.10.2020, суд повідомив сторін, що рішення у справі буде прийняте у строк, передбачений щодо даної категорії справ.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

24.02.2020 АТ «ДТЕК Західенерго» подало до Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік (форма N 10-ПІ).

Відповідно до вказаного звіту, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу відповідача у 2019 році становила 4541 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність 161 осіб, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» - 182 осіб.

Згідно з розрахунку заборгованості по сплаті адміністративно господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2019 рік, сума коштів до сплати за 21 незайнятих особами з інвалідністю робочих місць становить 3 892 660 грн. Розрахунок пені визначено за ставкою НБУ станом на 07.05.2020 - 8%; кількість днів у поточному році - 366; відсотки від ставки НБУ, законодавчо встановлені для розрахунку розміру пені - 120%; розрахунковий розмір пені (8*120:100:366) - 0,03%; сума пені за один день прострочення: 3892660,8*0,03% = 1 167,79 грн; кількість днів існування боргу: з 16.04.2020 до 07.05.2020 включно = 22 дні; сума пені, що необхідно сплатити 1 167,79 * 22 = 25 691,38 грн. Загальна сума позовних вимог: 3 918 352,18 грн (3892660,8 + 25 691,38).

Вказана сума адміністративно-господарських санкцій та пені не сплачена відповідачем в добровільному порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду про стягнення з АТ «ДТЕК Західенерго» суми боргу.

Вирішуючи цей спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, гарантії їх рівності з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами встановлює Закон Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 №875-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №875-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону 875-ХІІ з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, не забороненою законом.

Згідно із ч. 3 ст. 18 вказаного Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2, та 3 ст. 19 Закону №875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю (ч. 9 ст. 19 Закону №875-XII).

Отже, Законом №875-XII передбачені гарантії соціального захисту інвалідів шляхом встановлення особливих вимог щодо організації робочого місця інваліда та покладення на підприємства обов`язку забезпечувати для інвалідів належні та безпечні умови праці з урахуванням медичних показань.

За правилами, визначеними ст. 20 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені ст. 250 Господарського кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України (далі ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Серед переліку адміністративно-господарських санкцій, встановленого у ч. 1 ст. 239 ГК України вказано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання, зокрема, адміністративно-господарський штраф, а також і інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Спірні у цій справі санкції застосовуються до суб`єктів господарювання уповноваженими органами державної влади за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а тому є адміністративно-господарськими санкціями. Отже, законом передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій для підприємств, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.

Разом з тим, законом передбачено випадки, у яких суб`єкт господарювання звільняється від відповідальності за вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Загальні засади відповідальності учасників господарський відносин, зокрема і підстави для звільнення від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що передбачені адміністративно-господарські санкції), регламентовано главою 24 ГК України (Загальні засади відповідальності учасників господарських відносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Зі змісту вказаної частини слідує, що ця норма встановлює підстави для звільнення від відповідальності, як за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання (за що встановлено відповідальність у вигляді відшкодування збитків, штрафні санкції, або оперативно-господарські санкції), так і за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що встановлено відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій). Отже, суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.

Тому у цій справі необхідно перевірити, чи вжив відповідач залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, яке полягає у не забезпеченні середньооблікової чисельності працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №5067-VI) роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Отже, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії підприємство, фактично, вживає усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

На виконання зазначеної вище норми Закону №5067-VI наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 №316 затверджено Порядок №316.

У контексті положень Закону №5067-VI та Порядку №316 на роботодавців покладено обов`язок подавати до відповідного центру зайнятості звітність форми №3-ПН лише за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через 3 робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником. Разом з тим, періодичності подачі звітності за формою №3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію.

Тому, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Це означає, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

При цьому, ст. 18 Закону №875-XII також визначено, що працевлаштування інвалідів здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук підходящої роботи для працевлаштування такого інваліда.

З огляду на викладене, обов`язок по працевлаштуванню інвалідів відповідно до встановленого Законом нормативу покладається, як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості. Механізм реалізації зазначеної програми працевлаштування передбачає здійснення певних заходів з боку підприємств. Доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальних робочих місць, та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для інвалідів, є звіт форми №3-ПН.

Відтак, на підприємство покладається обов`язок самостійного працевлаштування інвалідів шляхом створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та інформування про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів, в тому числі і центри зайнятості. В свою чергу, закон не покладає обов`язок на підприємство здійснювати самостійний пошук працівників - інвалідів.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі П/811/693/17, від 02 травня 2018 року у справі №804/8007/16, від 13 червня 2018 року у справі №819/639/17, від 31 жовтня 2018 року у справі №812/1136/18.

До обов`язків роботодавців щодо забезпечення працевлаштування інвалідів в силу приписів ч. 3 ст. 17, ч. 1 ст. 18, ч. 2, 3 та 5 ст. 19 Закону №875-XII фактично віднесено укладання трудового договору з інвалідом, який самостійно звернувся до роботодавця або був направлений до нього державною службою зайнятості (бо в силу ст. 21 Кодексу законів про працю України саме наявність трудового договору вказує на виникнення у працівника обов`язку виконувати певну роботу, а у роботодавця обов`язку виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці), а у силу приписів ч. 3 ст. 18 названого закону - підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, як випливає з приписів ч. 3 ст. 18 Закону №875-ХІІ до обов`язків органів державної служби зайнятості законодавцем віднесена організація працевлаштування інвалідів, бо саме з цією метою роботодавці зобов`язані надавати державній службі зайнятості відповідну інформацію.

Таким чином, передбачена ч. 1 ст. 20 Закону №875-XII міра юридичної відповідальності у вигляді виникнення обов`язку здійснити грошовий платіж на користь Фонду соціального захисту інвалідів має наставати або 1) в разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 18 Закону №875-XII, а саме: не виділення та не створення робочих місць, не надання Державній службі зайнятості інформації, не звітування перед Фондом соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, так як саме ця бездіяльність має своїм фактичним наслідком позбавлення державної служби зайнятості можливості організувати працевлаштування інвалідів, або 2) у разі порушення роботодавцем вимог ч. 3 ст. 17, ч. 1 ст. 18, ч.ч. 2, 3 та 5 ст. 19 Закону №875-XII, що полягає у безпідставній відмові у працевлаштуванні інваліда, який звернувся до роботодавця самостійно чи був направлений до нього державною службою зайнятості.

Згідно інформації щодо кількості вільних робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю на АТ «ДТЕК Західенергно» за 2019 рік на відокремлених підрозділах підприємства - «Бурштинська ТЕС», «Ладижинська ТЕС», «Добротвірська ТЕС», «ГАЛРЕМЕНЕРГО» створено 204 робочих місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, тобто норматив робочих місць (182) виконано. При цьому, кількість працюючих осіб з інвалідністю на підприємстві 161.

Крім того, на виконання вимог статті 18 Закону №875-XII, статті 50 Закону №5067-VI, у відповідності до Порядку №316, відокремленими підрозділами АТ «ДТЕК Західенерго» протягом 2019 року щомісячно подавались звіти за форми №3-ПН про попит на робочу силу для працевлаштування інвалідів на відповідні посади.

Зокрема, відокремленим підрозділом «ГАЛРЕМЕНЕРГО» АТ «ДТЕК Західенерго» протягом 2019 року щомісячно подавались звіти за форми №3-ПН про попит на робочу силу для працевлаштування інвалідів на посади «слюсар з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів» - 12 вакансій, а саме від 04..01.2019, від 06.02.2019, від 06.03.2019, від 04.04.2019, від 06.05.2019, від 07.06.2019, від 08.07.2019, від 07.08.2019, від 06.09.2019, 07.10.2019, 06.11.2019, 06.12.2019. Також, відокремлений підрозділ «ГАЛРЕМЕНЕРГО» АТ «ДТЕК Західенерго» долучав до звітів форми №3-ПН характеристики вакансій та вимоги до претендентів.

Крім того, відокремлений підрозділ «ГАЛРЕМЕНЕРГО» неодноразово протягом 2019 року скеровував листи з метою сприяння у працевлаштуванні інвалідів до Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, Львівського обласного фонду соціального захисту інвалідів, Львівського міського центру зайнятості про направлення осіб з інвалідністю для працевлаштування (том 4).

Відокремленим підрозділом «Добротвірська ТЕС» «ДТЕК Західенерго» протягом 2019 року щомісячно подавались звіти за форми №3-ПН про попит на робочу силу для працевлаштування інвалідів на посади: «фахівець з тепловізійного контролю» - 1 вакансія, «капітан-механік катера» - 1 вакансія, «фахівець з психофізіологічного добору» - 1 посада, «машиніст інструктор локомотивних бригад» - 1 вакансія, «контролер водопровідного господарства» - 1 вакансія, а саме від 04.01.2019, від 01.02.2019, від 01.03.2019, від 01.04.2019, від 02.05.2019, від 03.06.2019, від 01.07.2019, від 02.08.2019, від 02.09.2019, 01.10.2019, від 01.11.2019 (а.с. 57-184 том І). Також, відокремлений підрозділ «Добротвірська ТЕС» «ДТЕК Західенерго» долучав до звітів форми №3-ПН характеристики вакансій та вимоги до претендентів.

Крім того, відокремлений підрозділ «Добротвірська ТЕС» неодноразово протягом 2019 року скеровував листи з метою сприяння у працевлаштуванні інвалідів до районного центру зайнятості, Управління соціального захисту населення Кам`янка-Бузької райдержадміністрації, Львівського обласного фонду соціального захисту інвалідів про направлення осіб з інвалідністю для працевлаштування.

Також, відокремлений підрозділ «Добротвірська ТЕС» у березні, червні, серпні 2019 року звертався з оголошенням в газеті «Життя і слово», в якому пропонував вакантні робочі місця для працевлаштування інвалідів (том І).

Відокремленим підрозділом «Бурштинська ТЕС» АТ «ДТЕК Західенерго» протягом 2019 року щомісячно подавались звіти за форми №3-ПН про попит на робочу силу для працевлаштування інвалідів на посади «технік-лаборант» - 3 вакансії, «налагоджувальник колійних машин та механізмів» - 4 вакансії, «технік-геодезист» - 4 вакансії, «лаборант-металограф» - 4 вакансії, а саме від 04.01.2019, від 05.02.2019, від 05.03.2019, від 05.04.2019, від 07.05.2019, від 05.06.2019, від 05.07.2019, від 05.08.2019, від 05.09.2019, від 02.10.2019, від 06.11.2019, від 04.12.2019. Також, відокремлений підрозділ «Бурштинська ТЕС» «ДТЕК Західенерго» долучав до звітів форми №3-ПН характеристики вакансій та вимоги до претендентів.

Крім того, ВП «Бурштинська ТЕС» АТ «ДТЕК Західенерго» неодноразово протягом 2019 року скеровував листи з метою сприяння у працевлаштуванні інвалідів до управління соціального захисту населення Галицької райдержадміністрації, Івано-Франківського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів, Галицької районної філії Івано-Франківського ОЦЗ про направлення осіб з інвалідністю для працевлаштування (том ІІ).

Відокремленим підрозділом «Ладижинська ТЕС» АТ «ДТЕК Західенерго» протягом 2019 року щомісячно подавались звіти за форми №3-ПН про попит на робочу силу для працевлаштування інвалідів на посади «свердлувальник» - 2 вакансії, «стругальник» - 2 вакансії, «налагоджувальник ковальсько-пресового устаткування» - 1 вакансія, «апаратник електролізу» - 1 вакансія, «налагоджувальник колійних машин та механізмів» - 2 вакансії, «машиніст-інструктор локомотивних бригад» - 1 вакансія, «фахівець з неруйнівного контролю» - 1 вакансія, «фахівець з тренажерної підготовки» - 2 вакансії, а саме від 04.01.2019, від 04.02.2019, від 06.03.2019, від 03.04.2019, від 06.05.2019, від 04.06.2019, від 03.07.2019, від 06.08.2019, від 05.09.2019, від 04.10.2019, від 07.11.2019, від 06.12.2019. Також, відокремлений підрозділ «Ладижинська ТЕС» АТ «ДТЕК Західенерго» долучав до звітів форми №3-ПН характеристики вакансій та вимоги до претендентів.

Крім того, відокремлений підрозділ «Ладижинська ТЕС» неодноразово протягом 2019 року скеровував листи з метою сприяння у працевлаштуванні інвалідів до Ладижинської міської філії Вінницького обласного центру зайнятості, Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів,

Також, відокремлений підрозділ «Ладижинська ТЕС» у лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, листопаді, грудні 2019 року звертався з оголошенням в газеті «Нове місто», в якому пропонував вакантні робочі місця для працевлаштування інвалідів (том 3).

Вищенаведені обставини підтверджуються доказами, які знаходяться в матеріалах справи та не заперечуються сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що ні службою зайнятості, ні обласними відділенням Фонду соціального захисту інвалідів не було направлено для працевлаштування до АТ «ДТЕК Західенерго» жодної особи з інвалідністю.

Докази безпідставної відмови особам з інвалідністю, які самостійно зверталися до відповідача з метою працевлаштування у матеріалах справи відсутні.

Відтак, протягом звітного 2019 року відповідачем систематично подавалися до центрів зайнятості звіти про наявність вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю, а також були створені 204 робочих місця для працевлаштування зазначених осіб. На 161 створених місцях були працевлаштовані особи з інвалідністю, а інші місця (43 місць по нормативу) залишилися вакантними, хоча відповідачем вживалися відповідні заходи для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Підсумовуючи, суд зазначає, що відповідачем у 2019 році були виконані вимоги Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" щодо вжиття заходів для працевлаштування інвалідів, доказів того, що відповідач не створив робочі місця для інвалідів, відмовляв інвалідам у прийнятті на роботу, несвоєчасно надавав державній службі зайнятості інформацію щодо наявності вакансій, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, або несвоєчасно звітував Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, позивачем не надано.

Суд погоджується з доводами відповідача, що причини не працевлаштування інвалідів не залежали від самого роботодавця, тому в його діях відсутній склад правопорушення і на нього не може бути покладена відповідальність за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Зазначений висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 14.02.2018 у справі № 820/2124/16, від 28.02.2018 у справі № 807/612/16, від 26.06.2018 у справі № 806/1368/17, від 11.09.2018 у справі № 812/1127/18, від 19.12.2018 у справі № 812/1140/18, від 23.07.2019 у справі № 820/2204/16, від 31.07.2019 у справі № 812/1164/18, від 24.06.2020 у справі № 440/2008/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки, викладені в постановах Верховного суду.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в даному випадку позивачем не доведено наявність складу правопорушення, а тому відсутні підстави для господарсько-правової відповідальності відповідача, відтак позов не підлягає задоволенню.

Відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено, ст. 139 КАС України не передбачено.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295, п. 3 розділу VI , пп. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову Фонду соціального захисту інвалідів до Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положення п. 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Позивач Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (79005, м. Львів, пл. Маланюка, 6; ).

Відповідач Акціонерне товариство "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" (79026, Львівська обл., м. Львів, вул. Козельницька, буд. 15; ).

Суддя Сидор Н.Т.