Справа № 540/2096/20
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2096/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправними дії відповідача щодо невірного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 р. по 01.08.2019 р.; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 01.08.2019 р. у сумі 89790,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 р. (справа № 540/2564/19) частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язано Азово-Чорноморське регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 01.01.2015 р. по 01.03.2018 р. На виконання рішення суду відповідач нарахував та виплатив у березні 2020 року індексацію грошового забезпечення у сумі 15067,20 грн. Вважає, що відповідач невірно нарахував індексація внаслідок неправильного визначення базового місяця, що підтверджується висновком експерта від 20.07.2020 р. № 4678, згідно якого сума індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 р. по 01.08.2019 р. становить 105821,88 грн. При цьому, в період з грудня 2018 року по серпень 2019 року Азово-Чорноморське регіональне управління Державної прикордонної служби України фактично здійснювало нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, однак таке нарахування проводилося всупереч вимогам законодавства України у значно занижених розмірах. Загальний розмір такого нарахування з грудня 2018 року по липень 2019 року становив 964,51 грн. Відтак, загальна сума невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по серпень 2019 року становить 89790,17 грн. (105821,88 грн. - 964,51 грн. - 15067,20 грн.).

Ухвалою від 10.08.2020 р. відкрито спрощене провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

03.09.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що здійснення розрахунку суми індексації є дискреційними повноваженнями та належить до повноважень відповідача як роботодавця. Відповідачем рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 р. виконано 05.03.2020 р. та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2015 р. по 01.03.2018 р. у сумі 14841,19 грн. Індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 01.08.2019 р. виплачено в повному обсязі під час проходження військової служби ОСОБА_1 , заборгованість відсутня. Зазначає, що розрахунок індексації, який проведено експертом, не відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення".

Ухвалами від 08.09.2020 р. поновлено відповідачу строк для подачі відзиву та прийнято поданий Азово-Чорноморським регіональним управлінням Державної прикордонної служби України відзив на позовну заяву, відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

14.09.2020 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає про безпідставність викладених у відзиві обставин, оскільки в силу приписів ст.72 КАС України висновок експерта є доказом в адміністративному судочинстві.

Ухвалою від 27.10.2020 р. закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо невірного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 01.03.2018 р., стягнення з відповідача індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 01.03.2018 р.

Таким чином, предметом позовних вимог ОСОБА_1 , враховуючи ухвалу від 27.10.2020 р. про закриття провадження в частині позовних вимог, є визнання протиправними дій відповідача щодо невірного нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 01.08.2019 р. та стягнення індексації грошового забезпечення за цей період.

Частинами 1, 2 статті 257 КАС України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ч.2 ст.262 КАС України якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом начальника Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 29.07.2019 р. № 223-ОС полковника Пшонька Олега (П-001983), заступника начальника штабу - начальника відділу управління службою штабу, звільнено у запас за пп."а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) п.2 ч.5 ст.26 Закону, з правом носіння військової форми одягу, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01.08.2019 р.

10.10.2019 р. позивач звернувся до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України із заявою про виплату позивачу індексації грошового забезпечення.

Листом Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби від 22.10.2019 №11/П-76 ОСОБА_1 повідомлено, що видатки Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України на грошове забезпечення у 2015-2018 роках здійснювалися на підставі затверджених заступником Голови Держприкордонслужби України кошторисів прикордонного загону управління на 2015-2018 роки. Також зазначено, що у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем з виплати індексації грошових доходів населення.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 р. (справа № 540/2564/19, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.05.2020 р., позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2015 р. по 01.03.2018 р.; зобов`язано Азово-Чорноморське регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 01.01.2015 р. по 01.03.2018 р., без урахування проведених виплат у листопаді-грудні 2015 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання даного судового рішення відповідачем нараховано та в березні 2020 року виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 14841,19 грн.

Позивач 10.07.2020 р. звернувся із заявою до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз про проведення судово-економічної експертизи щодо розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 01.08.2019 р.

Висновком експерта від 20.07.2020 р. № 4678 встановлено, що розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 р. по 01.08.2019 р. становить 105821,88 грн., у з зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні правильності нарахування та виплати позивачу індексації за період з 01.03.2018 р. по 01.08.2019 р. суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частиною 3 статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Умови та порядок проведення індексації грошових доходів населення визначаються Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 р. № 1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ) та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003 р. № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно ст.1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема: оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За змістом ч.1 ст.4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ч.ч.2-5 ст.4 Закону № 1282-XII обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.ч.1, 2, 6 ст.5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до п.1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно п.4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Положеннями п.5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

З аналізу наведених правових норм слідує, що заробітна плата підлягає обов`язковій індексації як державна соціальна гарантія, яка надається для підтримки населення в умовах зростання цін. Право на індексацію виникає тоді, коли індекс споживчих цін, розрахований наростаючим підсумком перевищить поріг індексації в 103 %. У свою чергу обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації покладається на всі державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності.

Базовим вважається місяць підвищення заробітної плати. Індекс споживчих цін наростаючим підсумком починає розраховуватися у місяці, наступному за базовим.

Судом встановлено, що в період проходження позивачем служби Азово-Чорноморському регіональному управлінні Державної прикордонної служби України з 01.03.2018 р. по 01.08.2019 р., який є спірним в рамках даної справи, оскільки провадження в частині позовних вимог за період з 01.01.2016 р. по 01.03.2018 р. ухвалою від 27.10.2020 р. закрито, Азово-Чорноморське регіональне управління Державної прикордонної служби України проводило індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Так, згідно довідки Азово-Чорноморське регіональне управління Державної прикордонної служби України за 2018 рік у березні 2018 року відбулося збільшення посадового окладу позивача з 1400 грн. до 7890 грн., а загальний розмір грошового забезпечення з 01.03.2018 р. збільшився на 2660,89 грн. - з 15512,61 грн. до 18173,50 грн.

Таким чином, базовим місяцем для нарахування індексації є березень 2018 року.

За період з квітня 2018 року по серпень 2019 року перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п.1-1 Порядку № 1078, відбулося у період з грудня 2018 року по серпень 2019 року.

Оскільки індекс інфляції за жовтень опубліковано в листопаді, то вперше індексуватися грошове забезпечення позивача повинно у грудні 2018 року.

Відповідно до інформаційної довідки відповідача ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за грудень 2018 року у сумі 71,08 грн., за січень 2019 року у сумі 71,08 грн., за лютий 2019 року у сумі 71,08 грн., за березень 2019 року у сумі 134,47 грн., за квітень 2019 року у сумі 134,47 грн., за травень 2019 року у сумі 134,72 грн., за червень 2019 року у сумі 134,47 грн., за липень 2019 року у сумі 206,72 грн., за серпень 2019 року у сумі 6,67 грн., всього - 964,51 грн.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у позивача в період з 01.03.2018 р. по 30.11.2018 р. право на індексацію грошового забезпечення відсутнє, а з 01.12.2018 р. по 01.08.2019 р. ОСОБА_1 проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення під час проходження служби у сумі 964,51 грн., що не заперечується і самим позивачем.

Що стосується стягнення фіксованої суми індексації грошового забезпечення у розмірі 24467,76 грн., то дані вимоги є передчасними, так як місячна сума індексації грошового забезпечення у розмірі 1439,28 грн. розрахована із суми індексації за березень 2018 року у розмірі 4100,17 грн., яка в свою чергу утворилася за наростаючим підсумком за період з 01.01.2016 р. по 01.03.2018 р. Однак правомірність нарахування позивачем індексації за цей період з визначенням базового місяця для нарахування індексації січня 2008 року не є предметом спору у цій справі, оскільки провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо невірного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 01.03.2018 р. та стягнення з відповідача індексації грошового забезпечення за цей період закрито згідно ухвали від 27.10.2020 р. та повинно перевірятися в рамках справи № 540/2564/19 в порядку ст.383 КАС України.

Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо невірного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018 р. по 01.08.2019 р. та стягнення з відповідача на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 01.08.2019 р. не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України (73003, м.Херсон, вул.Гошкевича, 11а, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 106030000