Справа № 826/14033/17
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Беспалова О.О. та Черпіцької Л.Т.,

при секретарі - Кузик О.С.,

за участю:

представників відповідачів: - Кузьміка Д.В.,

- Сапальова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 826/14033/17, залишеною без змін постановами Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 року та Верховного Суду від 09.08.2019 року, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних»; визнано протиправною та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

19.05.2020 року до Окружного адміністративного суду м. Києва від Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» надійшла заява, у якій останнє просить суд роз`яснити постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 826/14033/17, а саме:

- з якого моменту вважаються протиправними та скасованими Постанова Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року №934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних» та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку»?

- чи створили Постанова Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року №934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних» та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» будь-які наслідки, окрім тих, що по`вязані із їх протиправністю та скасуванням?

- який порядок виконання Постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року №934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних» та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК»? Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 червня 2020 року заяву Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» про роз`яснення судового рішення - задоволено частково, роз`яснено постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 826/14033/17, таким чином, що:

- постанова Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», які були визнані протиправними та скасовані за рішенням суду, є протиправними та скасованими з моменту їх прийняття, не породжують жодних правових наслідків з дати їх прийняття та не є законними дозвільними правовими актами, які можуть бути підставою для запровадження та здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «УКРІНБАНК»;

- визнання протиправними та скасування постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» зумовлювало відновлення стану ПАТ «Укрінбанк», який передував їх винесенню; у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ" в інший частині - відмовлено. Не погоджуючись з судовим рішенням, Національний банк України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на звернулись з апеляційними скаргами, в яких просять суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про роз`яснення судового рішення.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

07 вересня 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 32648, Публічним акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» подано пояснення (відзив) на апеляційні скарги відповідачів, відповідно до змісту яких позивач повністю заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

20 жовтня 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 39973, представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що представники ПАТ «Українська інноваційна компанія» ОСОБА_3 захворів на COVID-19, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були у контакті з ОСОБА_3 та перебувають на самоізоляції.

Вищевказане клопотання було задоволено, відкладено розгляду справи на 27 жовтня 2020 року на 11:00.

27 жовтня 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 4111, представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що представник ПАТ «Українська інноваційна компанія» ОСОБА_4 має підтверджений позитивний діагноз COVID-19.

Втім, колегія суддів зазначає, що в силу приписів ч.2 ст.. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, відповідно до матеріалів справи, судові засідання переносились за клопотаннями позивача не один раз, окрім того, позивач не позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні через свого керівника, іншого представника, через засоби відеоконференцзв`язку, явка позивач в судове засідання обов`язковою не визнавалась, матеріали справи містять достатню кількість доказів для розгляду справи за відсутності позивача.

В судовому засіданні представники Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб проти задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи заперечували.

Порадившись на місці колегія суддів ухвалила, відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання..

Приймаючи рішення про роз`яснення рішення суду в частині, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» вбачається необхідність у роз`ясненні рішення суду першої інстанції в частині визначення часу, з якого постанова Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» є протиправними та скасованими та чи створюють вони для заявника будь - які наслідки, окрім тих, що пов`язані із їх протиправність та скасування.

Колегія суддів, вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, заява Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» про необхідність роз`яснення постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року обґрунтована тим, що Національний банк України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб заперечують факт відсутності тимчасової адміністрації в ПАТ «Український інноваційний банк», яка була введена на підставі оскаржуваних в цих справах рішень Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Втім, колегія суддів звертає увагу на норми частини 1 ст. 254 КАС України, відповідно до якої, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до правової позиції, викладеної Вищим адміністративним судом України у постанові від 06.05.2010 року, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Крім того, Верховний Суд України в ухвалі від 13.07.2016 року у справі №21-452іп16 зазначив, що системне тлумачення положень КАС України дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Пунктом 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» передбачено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Дослідивши резолютивну частину постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 року, якою позов задоволено:

- визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 24.12.2015 року №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних";

- визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 року №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", -

колегія суддів приходить до висновку, що остання є чіткою та зрозумілою, такою, що не допускає множинного тлумачення.

Разом з тим, варто наголосити, що зі змісту положень статті 245 КАС України (в редакції з 15.12.2017 року) та статті 162 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року) вбачається, в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинним рішення.

Визнання акта суб`єкта владних повноважень протиправним як способу захисту порушеного права позивача застосовується у тих випадках, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта (п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 року № 7).

При цьому, Кодекс адміністративного судочинства України (як в редакції до 15.12.2017 року так і в редакції з 15.12.2017 року) розрізняє поняття «визнання нечинним» та «скасування»). Скасування акта передбачає визнання в установленому законодавством порядку недійсним акта з моменту його прийняття. Визнання акта нечинним передбачає втрату чинності актом з певного моменту, зокрема, з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Тобто визнаючи акт нечинним суд фактично визнає акт недійсним на майбутнє, а такий акт втрачає чинність з моменту прийняття судового рішення.

Таким чином (з урахуванням резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №826/14033/17) постанова Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» є протиправними та скасованими з моменту їх прийняття. Втім, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції при частковому задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду фактично виконано повноваження Конституційного Суду України та надано тлумачення дії Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» № 590 по відношенню до постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 року, що є додатковою підставою для скасування спірної ухвали суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційні скарги Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2020 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» про роз`яснення постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 року - відмовити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 310, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2020 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» про роз`яснення постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 року - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.О.Беспалов

Л.Т.Черпіцька

Повний текст рішення складений 27 жовтня 2020 року.