Справа № 380/2464/20
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

27 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/2464/20 пров. № А/857/12481/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Довгополова О. М.
суддів -Гудима Л. Я.
Святецького В. В.
перевіривши апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року у справі № 380/2464/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОНУР Конструкціон Інтернешнл" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Головних інспекторів будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Паєнський Андрій Степанович та ОСОБА_1 , про визнання протиправними і скасування приписів та постанови,

ВСТАНОВИВ:

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням порядку і строків апеляційного оскарження, а також відсутні підстави для повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті апеляційного провадження.

Разом з тим скаржником в його апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до вирішення справи в апеляційному суді по суті. Клопотання мотивоване тим, що позивачем не було сплачено судовий збір при поданні апеляційної скарги з об`єктивних причин, разом з тим він не заперечує щодо необхідності та наявності обов`язку по сплаті судового збору.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і відстрочку сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Із змісту ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України Про судовий збір випливає, що особа, якщо в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, може подати до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р.).

У Рішеннях у справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії від 13 січня 2000 року та у справі Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У Рішенні у справі Белле проти Франції від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Суд має перевірити дотримання вимог Конвенції, переконатись що право доступу до суду не було обмежено таким чином, що нанівець зводиться вся його суть, також, обмеження доступі до суду не буде відповідати ч. 1 ст. 6, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Рішення у справі Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини від 12 липня 2001 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи вищенаведене, наявні підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на зазначене, перешкоди для відкриття апеляційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 296, 300 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відстрочити Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі № 380/2464/20.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року у справі № 380/2464/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОНУР Конструкціон Інтернешнл" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Головних інспекторів будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Паєнський Андрій Степанович та ОСОБА_1 , про визнання протиправними і скасування приписів та постанови.

Учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом п`ятиденного строку з моменту вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький