Справа № 344/6752/20
Суддя: Ковалюк І. П.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/6752/20
Провадження № 2-а/344/244/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Ковалюк І.П.,

секретаря Караїм Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти №2 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції Лисаника Ігоря Богдановича, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 25 травня 2020 року він рухався у потоці автомобілів та рухався зі швидкістю 55 км/год, на що вказував спідометр його автомобіля. Рухаючись по дорозі загального користування він побачив на панелі приладів свого автомобіля, що засвітився датчик тиску у шинах, тому він звернув на шиномонтаж, де підкачав колеса, вирівняв тиск у шинах, та почав рух далі виїхавши на головну дорогу, де позивач прилаштувався у потік автомобілів, продовжуючи рух у потоці автомобілів він був протиправно, безпідставно та з незрозумілих для нього причин, зупинений капітаном поліції ОСОБА_2 , коли інші автомобілі з усього потоку спокійно рухалися далі збільшуючи свою швидкість та віддаляючись від них, оскільки усі бачили працівників поліції та не перевищували дозволену швидкість, що робив і він.

У складеній за даним фактом постанові про адміністративне правопорушення відповідач 1 протиправно вказав про порушення ним підпункту 12.4 Правил дорожнього руху, і за результатами розгляду справи безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як зазначає у позовній заяві позивач, Відповідач 1 не представився, не оголошував яка розглядається справа, не роз`яснив його прав та обов`язків, не відібрав у нього пояснень, не надав жодних підтверджуючих правопорушення доказів, не оформив схеми руху автомобіля, не склав протоколу огляду місця події на підтвердження факту, що правопорушення дійсно мало місце, а також не вчинив жодних інших дій, окрім того, що встановив особу позивача ознайомившись з його водійським посвідченням, та виніс оскаржувану постанову по справі.

Всупереч вимогам закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поза увагою відповідача 1 залишились обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що зміст постанови, що оскаржується, не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки в якості місця вчинення адміністративного правопорушення автодорогу з прив`язкою до населеного пункту - Ямниця, хоча він рухався та був зупинений відповідачем поза межами дорожнього знаку, який встановлює межі населеного пункту. Тобто встановлене конкретне місце скоєння правопорушення не відповідає дійсності, та відповідно, конкретно невідомо чи вчиняв він правопорушення за яке був притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки, вважає, що відсутні докази вчинення ним такого правопорушення.

Усі його пояснення щодо відсутності у його діях складу правопорушення були проігноровані відповідачем та в жодній мірі не прийняті до уваги при винесенні оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, що підтверджує її незаконність та необгрунтованість.

Враховуючи наведене просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2584602 від 25.05.2020р., складеною капітаном поліції Лисаник Ігорем Богдановичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.; провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення; судові витрати по справі (витрати на професійну правничу допомогу адвоката Голуба Г.С. у розмірі 2500 грн.) покласти на відповідачів у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Голуб Г.С. подано суду заяву про розгляд справи без їх участі, у заяві позовні вимоги підтримали та просили про задоволення адміністративного позову та стягнення судових витрат з відповідача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причину неявки суд не повідомив, відзиву не подав.

За змістом ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Із урахуванням наведеного судом ухвалено розгляд справи проводити в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії ЕАМ № 2584602 від 25.05.2020р., складеної капітаном поліції Лисаник Ігорем Богдановичем, ОСОБА_1 , водій транспортного засобу Mercedec-Benz GLE 400, номерний знак НОМЕР_1 , 25.05.2020р. о 10 год. 46 хв. 37 сек. керуючи транспортним засобом перевищив встановлене обмеження швидкості руху в с. Ямниця, траса Н9, 323 км, на 41 км/год., рухавсь зі швидкістю 91 км/год. Швидкість руху вимірювалася за допомогою приладу ТruCam LTI 20/2С серії ТС 000677, чим порушив п 12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). Даною постановою позивача притягнуте до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення, а саме штраф у розмірі 255 гривень/

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається, зі змісту ст. 251 КУпАП та ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) або судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом доказування у даній справі є протиправність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за фактичне вчинення адміністративного правопорушення та її скасування.

Позивач факт вчинення адміністративного правопорушення заперечив.

Суд вважає що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення його особою. Факт вчинення правопорушення підлягає фіксації у постанові, яка по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, якому передує його фіксування.

Лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі, однак в даній справі правопорушення не було зафіксовано патрульним на фото або відеозапис, чи у інший встановлений законом спосіб.

Згідно приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній адміністративній справі не виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано до суду відзиву на позов, як і не надано належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, та, зокрема, доказів вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення.

Візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Однак відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, як і не долучено доказів правомірності оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

За змістом ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вказаних норм законодавства, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не доведено події та складу правопорушення.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, то суд дійшов наступного висновку.

Так, ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано копію ордеру, копію квитанції № 0.0..1 від 28.05.2020, Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 28.05.2020 року .

Як вбачається з Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 28.05.2020 року та квитанції встановлено, що позивач поніс витрати в сумі 2 500 гривень.

Враховуючи спрощений порядок розгляду вказаної справи, який відбувався за відсутністю сторін, приймаючи до уваги, що вказана категорія справ віднесена законодавцем до категорії малозначних, як вже зазначено вище, тому суд приходить до переконання, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2500 гривень підлягає задоволенню.

Частино 5 ст. 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 122 ч. 1, 247, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти №2 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції Лисаника Ігоря Богдановича, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,- задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ № 2584602 від 25.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення складено та підписано 28 жовтня 2020 року.

Суддя Ковалюк І.П.