Справа № 240/16586/20
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 105000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Попової О. Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Табінського Олега Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови,
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до приватного виконавця Табінського Олега Володимировича, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича від 16.07.2020 про відкриття виконавчого провадження №62579153.
Позовні вимоги мотивовано тим, що зареєстрованим місцем проживання позивача є: Житомирська область, Андрушівський район, с. Новоівницьке. При відкритті виконавчого провадження відповідачем не дотримано вимог ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" та прийнято до виконання виконавчий документ не за місцем реєстрації та проживання позивача, чим порушено його права у виконавчому провадженні. З таких підстав, на думку позивача, оскаржувана постанова приватного виконавця є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Зобов`язатно приватного виконавця Табінського Олега Володимировича надати до Житомирського окружного адміністративного суду протягом трьох днів з моменту отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №62579153, у тому числі докази направлення та отримання оскаржуваної постанови від 16.07.2020 про відкриття виконавчого провадження №62579153.
Відповідач своїм правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, подав до суду копії матеріалів виконавчого провадження №62579153.
Згідно з частиною 6 статті 162 КАС України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною четвертоюстатті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною п`ятоюстатті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з 13.08.2013 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з паспорту (а.с.7 зворот).
10.07.2020 року представник стягувача звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса. У заяві стягувач зазначив, що адресою місця проживання боржника є: АДРЕСА_2 (а.с.26).
16.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №62579153 та постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.30,32).
18.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62579153 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.34, 37).
У спірній постанові про відкриття виконавчого провадження адресою боржника визначено: Житомирська область, м.Володарськ-Волинський, Володарсько-Волинський район, вул. К.Маркса 50/54.
Позивач, вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Основним законом, що регламентує порядок примусового виконання рішень, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (з наступними змінами і доповненнями, далі по тексту - Закон №1404-VIII).
За приписами статті першої Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно частини другої статті 24 Закону №1404-VIII, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Відповідно до статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII (далі по тексту - Закон №1403-VIII), виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя (частина перша).
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ (частина друга).
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України (частина шоста).
Аналіз наведених положень Законів №1403-VIII та №1404-VIII дає підстави для висновку, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку приватний виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.
Аналогічну за змістом правову позицію висловлено Верховним Судом, зокрема, у своїй постанові від 08.04.2020 у справі № 804/6996/17.
Згідно з інформаційною довідкою з Єдиного реєстру приватних виконавців України виконавчий округ приватного виконавця Табінського О.В. поширюється на м. Київ.
Отже, виконавчий напис нотаріуса від 23.01.2020 №3200 міг бути пред`явлений до виконання приватному виконавцю ОСОБА_2 у разі, якщо боржник - ОСОБА_1 проживає (перебуває) або його майно знаходиться на території м. Києва (а.с.40-41).
У виконавчому написі нотаріуса від 23.01.2020 №3200 зазначено, що місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 . Такі ж відомості про місце проживання позивача були зазначені в кредитному договорі № 401304023 від 26.10.2012 року.
Стягувач, звертаючись до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження, зазначив, що місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .
Відтак, місце проживання (реєстрації) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; з 13.08.2013 АДРЕСА_1 ) не знаходиться на території виконавчого округу приватного виконавця Табінського О.В., відповідно, виконавчий документ, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. щодо стягнення з позивача коштів, прийнято відповідачем до виконання не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.
При цьому, не зважаючи на вимоги частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, приватним виконавцем Табінським О.В. не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності будь-якого майна у позивача (боржника) у місті Києві (в межах виконавчого округу відповідача), що давало б право відповідачу приймати до виконання виконавчий документ про стягнення коштів з ОСОБА_1 .
Крім того, наявні у матеріалах справи докази не містять відомостей про наявність у позивача майна в межах виконавчого округу приватного виконавця Табінського О.В.
Шодо строку звернення до суду, суд зазначає таке.
Надані відповідачем на виконання ухвали суду матеріали виконавчого провадження №62579153 не містять допустимих доказів направлення (реєстрів поштових відправлень), вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.
Позивач в заяві про поновлення строку звернення до суду вказує, що про наявність виконавчого провадження йому стало відомо після проведених відрахувань з його заробітної плати, копію постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував.
З огляду на те, що відповідачем не надано суду безперечних доказів отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 62579153 від 16.07.2020 року, суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з даним позовом, передбачений ст. 287 КАС України, не пропущено.
Таким чином, при прийнятті оскаржуваної постанови, відповідачем порушено вимоги Законів №1403-VIII та №1404-VIII в частині встановлених правил територіальної діяльності приватних виконавців, оскільки володіючи відомостями про зареєстроване місце проживання позивача (боржника), яке не відноситься до виконавчого округу приватного виконавця, відповідачем прийнято до виконання виконавчий документ з іншого виконавчого округу, про що винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження.
Отже, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо протиправності постанови приватного виконавця Табінського Олега Володимировича про відкриття виконавчого провадження №62579153 від 16.07.2020, та відповідно, вказана постанова підлягає скасуванню, а позов задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок коштів приватного виконавця Табінського Олега Володимировича.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича від 16.07.2020 про відкриття виконавчого провадження №62579153.
Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича на користь ОСОБА_1 судові витрати за подачу адміністративного позову в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.
Рішення суду складено у повному обсязі: 27 жовтня 2020 року.

Суддя О.Г. Попова