Справа № 520/13865/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 р. Справа № 520/13865/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2020, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.01.2020 по справі № 520/13865/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНДІКАП-М"

до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України

про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАНДІКАП-М» (далі по тексту ТОВ «ГАНДІКАП-М», позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України ( далі відповідач 1 , ДПС України), Головного управління Державної податкової служби у Харківській області ( далі відповідач 2, ГУ ДПС України), в якому просило:

- скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.10.2019 року № 1308088/40422315, від 16.10.2019 року № 1308090/40422315, від 16.10.2019 року №1308091/40422315, від 16.10.2019 року № 1308089/40422315, від 26.12.2019 року № 1413190/40422315.

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАНДІКАП-М» податкову накладну № 5 від 16.09.2019 року датою її прийняття - 03.10.2019 , податкову накладну № 6 від 20.09.2019 датою її прийняття - 03.10.2019, податкову накладну № 7 від 24.09.2019 датою її прийняття - 03.10.2019, податкову накладну № 8 від 25.09.2019 датою її прийняття - 03.10.2019 року, податкову накладну № 1 від 03.12.2019 датою її прийняття - 19.12.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 адміністративний позов ТОВ «ГАНДІКАП-М» задоволено.

Скасовано рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.10.2019 року № 1308088/40422315, від 16.10.2019 року № 1308090/40422315, від 16.10.2019 року №1308091/40422315, від 16.10.2019 року № 1308089/40422315, від 26.12.2019 року № 1413190/40422315.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ «ГАНДІКАП-М» податкову накладну № 5 від 16.09.2019 датою її прийняття - 03.10.2019, податкову накладну № 6 від 20.09.2019 датою її прийняття - 03.10.2019, податкову накладну № 7 від 24.09.2019 датою її прийняття - 03.10.2019 року, податкову накладну № 8 від 25.09.2019 року датою її прийняття - 03.10.2019, податкову накладну № 1 від 03.12.2019 датою її прийняття - 19.12.2019.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ГУ ДПС у Харківській обл. подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції не врахував відсутність підстав для реєстрації податкових накладних позивача та невірно застосував приписи п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 року.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАНДІКАП-М» зареєстровано 13.04.2016, про що в Єдиному державному реєстрі вчинений запис 13.04.2016 за № 1 069293. З 01.06.2016 року позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість, про що свідчить витяг № 301 від 19.07.2016.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру товариство має можливість здійснювати наступні види діяльності: Код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; Код КВЕД 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний).

Відповідно до вимог п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України ( далі ПК України) ТОВ «ГАНДІКАП-М» за результатами фінансово-господарської діяльності з ТОВ «АСТЕР-М» позивачем були виписані та направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 5 від 16.09.2019, № 6 від 20.09.2019, № 7 від 24.09.2019, № 8 від 25.09.2019 (направлені в ЄРПН 03.10.2019), № 1 від 03.12.2019 (направлена в ЄРПН 19.12.2019).

За результатами обробки реєстрацію зазначених податкових накладних було зупинено. Згідно отриманих позивачем квитанцій: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/КР відповідає вимогам пп.1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

На виконання п.п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України, позивачем на адресу ДПС направлено повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригувань, реєстрацію яких зупинено з наданням відповідних пояснень та копій документів, які підтверджують здійснення таких операцій.

За результатами розгляду поданих пояснень та документів Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації були прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.10.2019 № 1308088/40422315, від 16.10.2019 № 1308090/40422315, від 16.10.2019 №1308091/40422315, від 16.10.2019 № 1308089/40422315, від 26.12.2019 № 1413190/40422315.

Не погодившись з рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем разом із повідомленням контролюючому органу первинні документи підтверджують здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами, у зв`язку з чим оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Так, згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з п. 201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 року (далі за текстом Порядок № 117) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з п. 13 Порядку № 117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зокрема зазначається критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Пунктом 14 Порядку № 117 визначено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно з п.п. 15-16 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг). Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п. 18 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Пунктом 22 Порядку № 117 визначено, що рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Згідно з п. 27 Порядку № 117 рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як свідчать матеріали справи, підставою для прийняття спірних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних стало ненадання позивачем первинних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегією суддів встановлено, що позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій, за якими складено податкові накладні, було надано до контролюючого органу пояснення та необхідні документи, які свідчать про наступне.

Податкові накладні, у реєстрації яких в ЄРПН було відмовлено відповідачем були складені за господарськими операціями, що виконувались на підставі договору поставки № 18/01/18 укладеного 18.01.2018 між позивачем та ТОВ «АСТЕР-М».

На підтверджено виконання зазначених господарських операцій позивачем надано рахунок на оплату № 46 від 03.12.2019, видаткові накладні № 48 від 03.12.2019, № 413 від 27.06.2019, № 2686/76 від 05.07.2019, № 413/02 від 09.07.2019, договір поставки № 18/01/18 від 18.01.2018, оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за грудень 2019 року, наказ про прийом на роботу від 20.04.2006 № 1-К, наказ про призначення директора № 15-К від 03.07.2019, договір суборенди та обслуговування об`єкта суборенди № 7-С від 01.11.2018, договір на обслуговування об`єкту нерухомого майна № 24-0 від 01.11.2018, договір оренди № 01/09/19 від 01.09.2019, Договір № 010919 від 02.09.2019 про перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Зазначені первинні документи, підтверджують виконання господарських операцій позивача та правомірність складання податкових накладних.

Колегія суддів зазначає, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних, виписаних позивачем, контролюючим органом не зазначалось, які саме документи за переліком необхідно надати позивачу для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не відповідає вимогам підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України.

Крім того, до позивача було встановлено критерії оцінки ступеня ризиків, проте не було враховано надані позивачем документи на усунення вказаних ризиків.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкових накладних, як передумови прийняття спірних рішень Комісії, адже відповідачем не вказано ані конкретного критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567. Натомість платником податків надано до податкового органу пояснення та документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Всупереч визначеній у рішенні підставі їх прийняття, як встановлено судом першої інстанції, податковим органом у рішенні не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних.

Слід зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

З огляду на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач надав податковому органу достатньо документів для реєстрації податкових накладних.

Таким чином, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову про визнання протиправними та скасування спірних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.

При цьому, посилання податкового органу на те, що з наданих позивачем пояснень та документів неможливо підтвердити інформацію, зазначену у податковій накладній, а також придбання ТМЦ, є неправомірними, оскільки рішення контролюючого органу має бути чітким, зрозумілим, доступним, сформульованим у відповідності до вимог як Податкового кодексу України, так і Наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567, яким затверджено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така сукупність вимог до рішення комісії має бути дотримана з тим, щоб платник податку зміг реалізувати своє право на захист від неправомірних дій податкового органу.

Отже, колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

З урахуванням вищезазначеного, доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для прийняття оскаржуваних рішень є необгрунтованими та такими, що не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року по справі № 520/13865/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін Я.В. П`янова
Постанова складена в повному обсязі 22.10.2020.