Справа № 560/6431/20
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6431/20
УХВАЛА

20 жовтня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні заяву про забезпечення позову Державної установи "Райківецька виправна колонія (78)" до Управління Державної казначейської служби України у Хмельницькому районі Хмельницької області про зупинення стягнення,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2020 року до Хмельницького окружного адміністративного суду надійшла заява Державної установи "Райківецька виправна колонія (78)" про забезпечення позову, в якій остання просить суд прийняти заяву про забезпечення позову до розгляду та забезпечити позов шляхом зупинення стягнення, яке здійснюється у безспірному порядку, на підставі Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2020 №Ю-8799-10 Управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькому районі Хмельницької області, про що винести відповідну ухвалу.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, Державна установа "Райківецька виправна колонія (78)" листом Управління Державної казначейської служби України у Хмельницькому районі Хмельницької області від 23.09.2020 № 02-21/1695 установу було повідомлено про те, що ГУ ДПС у Хмельницькій області передано Казначейству на виконання Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2020 №Ю-8799-10 на суму 2 846 889,11 грн. Казначейством визначено рахунки, з яких має бути здійснено безспірне списання коштів. На даний час Казначейством не здійснюються платежі з визначених ними рахунків, крім захищених статей, передбачених в п.25 постанови КМУ №845 від 03.08.2011 року. Повністю безспірно списуються кошти спеціального фонду установи. Казначейством по загальному фонду визначено КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці», з якого проводиться безспірне списання коштів. Зазначає, що згідно Положення про державну установу «Райківецька виправна колонія (№78)», затвердженого наказом Міністерством юстиції України №1076/5 від 20.03.2020, державна установа «Райківецька виправна колонія (№78)» входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України органом управління якої є Міністерство юстиції України. Державна установа «Райківецька виправна колонія (№78)» є державною установою, яка фінансується за рахунок бюджетних коштів згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, у межах річної суми видатків та є неприбутковою організацією. У відповідності до Бюджетного кодексу України, всі видатки, в тому числі на сплату податкових зобов`язань установа здійснює за рахунок грошових коштів та в межах тих коштів, що виділяються з державного бюджету. У зв`язку із безспірним списанням по КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» по загальному фонду, неможливо виплатити заробітну плату персоналу, платежі по якій проводяться органами казначейства одночасно із сплатою єдиного соціального внеску. Відповідно до колективного договору державної установи «Райківецька виправна колонія (№78)» на 2018-2022 роки заробітна плата працівникам виплачується не рідше двох разів на місяць, а саме 14 та 27 числа місяця. В даний час в установі працюють та проходять службу більше як 200 співробітників. Таким чином, порушується трудове законодавство та соціальний захист персоналу установи стосовно своєчасності виплати заробітної плати та грошового забезпечення. Зважаючи на вище зазначене, важкий фінансовий стан, не можливістю установою виконувати свої функції, для установи вкрай необхідний такий захід як забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, яке здійснюється у безспірному порядку. Саме такий захід як забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, яке здійснюється у безспірному порядку надасть змогу установі провести виплату грошового забезпечення та заробітної плати за жовтень 2020 року, не допустить наростання соціальної напруги та невдоволення серед персоналу установи, зупинить нецільове списання коштів із рахунків загального фонду установи до прийняття рішення в судовому порядку стосовно законності та правомірності дій Казначейства. Невжиття цього заходу зробить неможливим діяльність установи, що є загрозою для подальшого виконання покладених на установу завдань.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Положеннями частини першої статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Разом з тим, суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно певної сторони у спорі, їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із аналізу наведених норм випливає, що забезпечення позову можливе виключно за наявності вказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Разом з цим, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність способу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За приписами пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Фактичне зупинення стягнення на підставі вимоги ДФС, на думку суду, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Заборона вчинення суб`єкту владних повноважень дій у даному випадку є втручанням суду у дискреційні повноваження органу казначейства та вирішення спору по суті позовних вимог, які мають бути заявлені позивачем в майбутньому, про що останній зазначає у заяві про забезпечення позову.

Правову оцінку діям контролюючого органу в частині застосування правових наслідків прийняття вимоги від 15.05.2020 надано судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи № 560/2727/19, а оскільки на момент подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову вимога не скасована, є чинною та підлягає виконанню у встановленому законом порядку, це свідчить про те, що правові підстави для забезпечення позову відсутні.

Виходячи з викладених позивачем обставин та наведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Таким чином, зі змісту заяви суд не вбачає належним чином обґрунтованих і підтверджених доказами обставин істотного ускладнення чи неможливості виконання рішення суду або ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Також суд не вбачає очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій відповідача.

Згідно з частиною п`ятою статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, оскільки заявником не доведено дійсної наявності обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 156, 204, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державної установи "Райківецька виправна колонія (78)" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький