Справа № 640/23046/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Костюк Л.О. та Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 % при визначенні коефіцієнта страхового стажу для обчислення пенсії, а саме з 01 жовтня 2017 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% при визначенні коефіцієнта страхового стажу для обчислення пенсії, а саме з 01 жовтня 2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справі. Скаржник вказує на те, що внаслідок здійсненого відповідачем на виконання п. 43 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунку пенсії зменшився основний розмір пенсії позивача, що призвело до звуження змісту та обсягу вже набутих прав на соціальний захист.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що дії відповідача щодо зменшення величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% є правомірними, оскільки з 01 жовтня 2017 року змінилися норми пенсійного законодавства. Також позивач вказує, що внаслідок перерахунку пенсії позивача жодним чином не звужено зміст і обсяг прав і свобод, оскільки розмір пенсії позивача не зменшився.

Позивач надав відповідь на відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що внаслідок пенсійної реформи звужено право на перерахунок пенсії та збільшення її розміру.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фону України в м. Києва та з 01 вересня 2017 року отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 01 жовтня 2017 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу з врахуванням середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки в розмірі - 3764,40 грн. та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ.

15 жовтня 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року з урахуванням коефіцієнту страхового стажу 1.35%.

Листом від 04 листопада 2019 року №267785/02/К-13208 Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повідомило позивача про те, що з 01 жовтня 2017 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV проводиться із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, та з використанням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % .

Вважаючи, дії відповідача такими, що призвели до звуження права на соціальний захист, ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що застосування відповідачем коефіцієнту страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1 % при здійсненні перерахунку пенсії позивачу, відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд першої інстанції вказував, що внаслідок проведеного перерахунку пенсії, розмір пенсії позивача не зменшився.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На час призначення пенсії ОСОБА_1 , положеннями ст. 25 вказаного Закону було передбачено, що величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках) за період участі тільки в солідарній системі дорівнює 1,35 %, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08 %.

З 11 жовтня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким були внесені зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, що діє з 11 жовтня 2017 року, за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1 %.

Також розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» був доповнений п. 43, який передбачає, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно з листом від 04 листопада 2019 року №267785/02/К-13208 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року та відповідно до п. 43 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при розрахунку пенсії використало величину оцінки одного року страхового стажу, яка дорівнює 1 %.

Таким чином, дії відповідача щодо зменшення величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% були вчинені у зв`язку запровадженням з 11 жовтня 2017 року нового порядку обчислення страхового стажу.

Позивач зазначав, що застосування норм права, які призводять до зменшення коефіцієнту страхового стажу суперечить ст. 22 Конституції України.

У відповідності до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005 зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Під час розгляду та вирішення даної справи колегія суддів враховує, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» був змінений порядок перерахунку пенсії в цілому, а не лише величина оцінки одного року страхового стажу.

При вирішенні питання про те, чи призвели відповідні зміни до звуження змісту та обсягу набутих позивачем прав на соціальний захист необхідно враховувати положення вказаного Закону в комплексі, а не лише його окрему норму.

Крім того Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлені гарантії, спрямовані на недопущення звуження змісту та обсягу набутого права на пенсію під час здійснення її перерахунку.

Так, у відповідності до п. 4 розділу XV «Прикінцеві положення» вказаного Закону у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що розмір пенсії позивача з 11 серпня 2017 року становив 4 376 грн. 89 коп., де: 3 703 грн. 31 коп. ( основний розмір пенсії); 118 грн. 08 коп. (доплата за понаднормовий стаж); 555 грн 50 коп. ( підвищення згідно ч.3 ст. 29 Закону).

З 01 жовтня 2017 року розмір пенсії до виплати також становив 4 376 грн 89 коп., де: 2 743 грн 22 коп. ( 1, 83711 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) * 3 764 грн 40 коп. ( середній заробіток по народному господарству за 2014 -2016 роки) * 0,39667 (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1); 118 грн 08 коп. (доплата за понаднормативний стаж); 411 грн 48 коп. (підвищення згідно ч.3 ст. 29 Закону); 1104 грн 11 коп. (доплата до основного розміру пенсії).

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що відповідач при здійсненні виплат пенсії позивачу дотримався п. 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена норма права гарантує не скасування здійсненого перерахунку, а лише виплату пенсії у раніше встановленому розмірі.

Також скаржник стверджує про порушення її права на перерахунок пенсії та збільшення її розміру в разі зарахування додаткового стажу та проведення індексації середньої заробітної плати.

Однак колегія суддів відхиляє такі доводи скаржника, оскільки такі підстави позову не були заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді Л.О. Костюк

О.М. Оксененко