Справа № 520/4645/2020
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 р.Справа № 520/4645/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року, (головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., повний текст складено 04.06.20 року) по справі № 520/4645/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Харківські області щодо оформлення громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідки на тимчасове проживання в Україні;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області вчинити дії, а саме оформити громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідку на тимчасове проживання в Україні.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 відмовлено в задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на не врахування судом першої інстанції доводів позивача про те, що за його зверненням до відповідача з заявою та відповідним пакетом документів для оформлення посвідки на проживання в Україні, відповідачем в усній формі відмовлено, з посиланням на закінчення 13.03.2019 строку його перебування на території України.

Крім того, суд першої інстанції, зазначаючи, що документи для оформлення посвідки подаються не пізніше, ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування в Україні, не врахував неможливість позивача звернутися у вказаний строк, оскільки рішення суду від 28.02.2019 по справі 520/11176/18, яким скасовано рішення відповідача про скасування посвідки на проживання в Україні строком дії до 13.03.2019, набрало законної сили 11.04.2019.

Головне управління Державної міграційної служби України в Харківські області (далі - відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

За клопотанням позивача, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2020 апеляційний розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

13.10.2020 в судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Азербайджан, в 2008 році приїхав до України на навчання, до 2015 навчався в Українському державному університеті залізничного транспорту, з 2012 році має на праві власності квартиру у м. Харкові, в якій зареєстрований та мешкає.

Після закінчення навчання в 2015 році позивач повернувся на батьківщину для проходження строкової військової служби, після закінчення проходження якої в 2016 повернувся в Україну.

З 2017 році позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянкою України ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.03.2017.

З 29.03.2017 позивач документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_1 , строком дії ( з урахуванням продовження) до 13.03.2019, у зв`язку з возз`єднанням сім`ї.

Рішенням ГУ ДМС України в Харківській області від 13.09.2018, скасовано посвідку позивача на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 , строком дії до 13.03.2019, визнано її недійсною та такою, що підлягає вилученню.

Зазначене рішення, скасовано в судовому порядку рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 по справі 520/11176/18, яке набрало законної сили 11.04.2019.

21.08.2019 позивач звертався до відповідача з заявою про продовження строку перебування на території України, за результатом розгляду якої рішенням відповідача відмовлено у продовженні строку перебування на території України на підставі пп. 6 п. 10 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2015 150.

Зазначене рішення є чинним та не скасовано, за наслідками перегляду в судовому порядку, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 по справі 520/9966/19, яке набрало законної сили 09.01.2020, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДМС України про визнання протиправним та скасування рішення.

26.02.2020 представник позивача звертався до відповідача з запитом, в якому, просив дозволити ОСОБА_1 надати всі необхідні документи до ГУ ДМС України в Харківській області для продовження строку проживання в Україні, для подання та оформлення необхідних документів для оформлення дозволу на імміграцію в Україні та отримання посвідки на постійне проживання в Україні (а.с. 10-12).

На адвокатський запит 03.03.2020 відповідачем повідомлено, що громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 необхідно виїхати за межі України, в`їхати в Україну через дозволений законодавством термін. Після чого він зможе на законних підставах звернутися до ГУДМС України в Харківській області із заявою про оформлення дозволу на імміграцію в Україну (а.с. 13).

23.03.2020 представник позивача звернувся до відповідача з запитом, в якому просив дозволити громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 надати до ГУ ДМС України в Харківській області документи, необхідні для продовження строку проживання в Україні, для подання та оформлення необхідних документів для отримання дозволу на імміграцію в Україну та отримання посвідки на постійне проживання в Україні (а.с. 15).

За результатом розгляду вказаного запиту, відповідачем 01.04.2020 повідомлено, що на теперішній час позивач перебуває на території України незаконно. Роз`яснено, що для отримання дозволу на імміграцію громадянину в Україну іноземному громадянину необхідно перебувати в Україні на законних підставах та надати всі необхідні документи, передбачені чинним законодавством України, до територіального підрозділу ГУ ДМС за місцем майбутньої реєстрації місця проживання. Враховуючи наведене, громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 необхідно виїхати за межі України, в`їхати в Україну через дозволений законодавством термін. Після чого він зможе на законних підставах звернутися до ГУДМС України в Харківській області із заявою про оформлення дозволу на імміграцію в Україну (а.с. 16-17).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ДМС України в Харківський області щодо не оформлення та не видачі йому посвідки на постійне проживання, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що фактів бездіяльності відповідача не встановлено, оскільки докази звернення позивача з відповідним пакетом документів щодо оформлення посвідки відсутні .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон 3773-VI) правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України, у разі якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж передбачені цим Законом, застосовуються правила, передбачені таким міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 1 Закону 3773-VI іноземець - це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 15 ст. 4 Закону 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

При цьому, документами, що засвідчують законність перебування іноземця, особи без громадянства на території України, можуть бути посвідка на постійне проживання та посвідка на тимчасове проживання.

Статтею 4 Закону 3773-VІ передбачено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Зокрема, відповідно до ч. ч. 13, 14 ст. 4 Закону 3773-VІ іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання; іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону 3773-УІ іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затверджено постановою Кабінету Міністрів України 322 від 25.04.2018 затверджено (далі - Порядок 322).

Відповідно до п.п. 1, 4 Порядок 322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні, посвідка видається строком на один рік, крім випадків, визначених цим пунктом.

Згідно з п. 3 Порядку 322 посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України та які: досягли 16-річного віку або не досягли 16-річного віку, але самостійно прибули в Україну з метою навчання, - на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто.

Пунктом 16 Порядку 322 передбачено, що документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт) та територіальних органів / територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.

Документи для оформлення посвідки подаються не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування в Україні.( п. 17 Порядку № 322)

У разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки. ( п. 19 Порядку 322)

Згідно п. 67 Порядку № 322 після закінчення строку дії посвідки іноземець та особа без громадянства зобов`язані в семиденний строк зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка здається до територіального органу/територіального підрозділу ДМС.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, визнано сторонами по справі, та встановлено апеляційним судом строк дії посвідки на тимчасове проживання в Україні ОСОБА_1 закінчився 13.03.2019, у зазначений п.19 Порядку № 322 термін позивач з питанням обміну посвідки на тимчасове проживання не звертався, за межі України не виїхав, продовжує перебувати на території України нелегально.

Матеріали справи не містять жодного звернення до ГУ ДМС України в Харківській області з питань обміну чи продовження дії посвідки на тимчасове проживання в Україні, про такі обставини не зазначено також ні в позовні, ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні .

Допитаний в судовому засіданні за клопотання позивача свідок ОСОБА_3 , дружина позивача, надавала пояснення щодо звернень позивача до відповідача, які в часі відбувалися раніше, та по яким прийняті судові рішення, отже факт звернення до відповідача не підтвердила, як і відмову прийняти заяву з доданими документами у ОСОБА_1 .

Листи адвоката позивача до відповідача від 26.02.2020 та 23.03.2020 містять вимогу про надання дозволу міграційним органом подати документи ОСОБА_4 до ГУ ДМС України в Харківській області, а отже не є доказами звернення із заявою про оформлення довідки на тимчасове проживання. Крім того, колегія суддів зауважує, що отримання дозволу на подання документів від міграційного органу не передбачено діючим законодавством.

Будь-яких інших доказів звернення ОСОБА_4 до міграційного органу матеріали справи не містять, а позивачем не надано.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Позивачем ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не доведено факту звернення до відповідача із заявою щодо обміну чи продовження дії посвідки, відмови у прийнятті документів, та наявність у зв`язку з цим порушення його прав і законних інтересів у сфері публічно-правових відносин, та не надано доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Доводи апелянта про не врахування судом неможливості позивача своєчасно звернутися до відповідача з документи для оформлення посвідки з посиланням на рішення суду від 28.02.2019 по справі 520/11176/18, яке набрало законної сили 11.04.2019, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду про відсутність факту звернення до відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року по справі № 520/4645/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 23.10.2020