Справа № 200/5876/20-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 р. Справа№200/5876/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Ціолковського, 25, ) про

визнання незаконним та скасування рішення щодо відмови у переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ;

зобов`язання перевести з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 05 жовтня 2018 року із урахуванням довідок про складові заробітної плати №1784/10/05-14-05-13-6 від 24.05.2017 та №1785/10/05-14-05-13-6 від 24.05.2017 виданих Костянтинівською об"єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області з 25 травня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем подано заяву до відповідача про призначення пенсії за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу». 19 липня 2017 року відповідачем винесено рішення про відмову в призначенні такої пенсії, вмотивоване тим, що додані позивачем довідки про заробітну плату державного службовця не відповідають нормам чинного законодавства. Позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У строк встановлений судом відповідач надав на адресу суду відзив. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідно до записів трудової книжки позивач працювала з 05.05.2004 по 30.06.2013 у Костянтинівській ОДПІ Донецької області державної податкової служби на посадах, які не відносяться до посад державної служби, якою визначено сім категорій посад державним службовців. яким обов`язково встановлюється відповідні ранги державних службовців. Згідно записів в трудовій книжці на останньому місці роботи та на займаних посадах рагн державного службовця позивачу не встановлювався. Посади державних службовців в структура Костянтинівської ОДПІ - відсутні. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 25 червня 2020 року поновлено позивачу строк звернення до суду з адміністративним позовом; прийнято до розгляду позовну заяву та відкрити провадження в адміністративній справ;і розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін)..

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; продовжено підготовче засідання на тридцять днів з ініціативи суду; призначено підготовче засідання на 15 вересня 2020 року о 09:30 год.

Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року відкладено підготовче судове засідання по адміністративній справі №200/5876/20-а на 24 вересня 2020 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року закрито підготовче провадження по адміністративній справі; призначено судовий розгляд по суті на 10:30 год. 22 жовтня 2020 року.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 , виданим Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області 21 квітня 2005 року.

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Згідно трудової книжки НОМЕР_3 позивач в період 05.05.2004 по 25.07.2013 безперервно працювала на посаді начальника відділу місцевих, ресурсних (рентних) і неподаткових платежів, заступника начальника відділу місцевих, ресурсних (рентних) і неподаткових платежів, завідувача сектором адміністрування платежів за землекористування ресурсних (рентних) і неподаткових платежів, заступником начальника управління - начальника відділу адміністрування платежів за землекористування ресурсних (рентних) і неподаткових платежів, заступником начальника відділу адміністрування податку на прибуток місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів управління оподаткування юридичних осіб в органі державної податкової служби в Костянтинівській ОДПІ. Присягу державного службовця прийняла 16.11.1994 року.

За період роботи в органах податкової служби позивачу 05.05.2004 року присвоєно спеціальне звання інспектор податкової служби ІІ рангу, 12.07.2006 - спеціальне звання інспектор податкової служби І рангу, 18.07.2011 - спеціальне звання радник податкової служби ІІ рангу, 01.01.2014 спеціальне звання радник податкової та митної служби ІІ рангу. Позивач звільнена з посади згідно п.1 ст.40 КЗпР України у зв`язку зі скороченням штатної чисельності 25.07.2013 року.

Зазначене не спростовується відповідачем.

Відповідач не заперечує, що позивачу призначено пенсію за віком.

Рішенням відповідача від 04 червня 2019 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 у зв`язку з тим, що надані заявницею довідки про складові заробітної плати 3784/10/05-14-05-13-6 та №1785/10/05-14-05-13-6 від 24.05.2017 станом на 25.05.2017 не відповідають вимогам діючого законодавством України.

Не погодившись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон України №889-VIII) визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців. Цей закон набув чинності 01.05.2016 р.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 (далі Закон України №3723-XII), крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. п. 10 і 12 цього розділу. Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII.

Зокрема, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно з ч. 18 ст. 37 Закону України №3723-XII період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та /або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

У ст. 25 Закону України №3723-XII установлено категорії посад державних службовців.

Як вбачається з вищенаведеної правової норми, посади, на яких працював позивач і час роботи на яких просить зарахувати йому до стажу державної служби, у переліку посад, визначеному ст. 25 Закону України №3723-XII відсутні.

Разом з тим, стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначається не лише ст. 25 Закону України "Про державну службу", але й актами Кабінету Міністрів України.

Так, відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, встановлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 р. затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (діяв до набрання законної сили Законом України №889-VIII), яким визначено посади і ранги, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Відповідно до абз. 3 п. 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується, зокрема, робота керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 №509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закон України №509-XII), а з 12.08.2012 Податковий кодекс України.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України №509-XII державна податкова служба, якій за змістом частини другої цієї статті підпорядковані державні податкові інспекції в областях, районах, містах і районах у міста, є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів податків, зборів та інших платежів і неподаткових доходів і внесків до державних цільових фондів, встановлених законодавством України.

Посадовою особою органу державної податкової служби може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством фінансів України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (ч.1, 4 ст. 15 Закону №509-XII).

Цією ж нормою установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондують вимогам ст. 5, 12 Закону №3723-ХІІ щодо обмежень пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Статтею 6 Закону №509-XII було встановлено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема, у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Нормами абз. 1, 2 п. 344.1 статті 344 Податкового кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєнні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.05.2018 у справі К/9901/5405/17 (№351/1792/17). Колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в переведенні з пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за відком відповідно до Закону України №889-VІІІ від 10.12.2015 року Про державну службу, оскільки позивач має необхідний 20 - річний стаж для переведення його на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України №3723-XII.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваного рішення.

Щодо позовних вимог про зобов`язання перевести з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 05 жовтня 2018 року із урахуванням довідок про складові заробітної плати №1784/10/05-14-05-13-6 від 24.05.2017 та №1785/10/05-14-05-13-6 від 24.05.2017 виданих Костянтинівською об"єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області з 25 травня 2017 року, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною третьою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній може лише визнати неправомірність винесеного рішення, натомість зобов`язання державного органу прийняти певне рішення у тих чи інших правовідносинах є формою втручання у його дискреційні повноваження та перебуває поза межами компетенції адміністративного суду.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року та керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України приходить до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача слід прийняти рішення про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 04 червня 2019 року та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 25.05.2017 року №1729 із зарахуванням довідок про складові заробітної плати №1784/10/05-14-05-13-6 від 24.05.2017 та №1785/10/05-14-05-13-6 від 24.05.2017 виданих Костянтинівською об"єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області з 25 травня 2017року, з урахуванням висновків суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору у розмірі 840,80 грн. сплачений згідно квитанції від 18.06.2020 року на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Ціолковського, 25, ) про визнання незаконним та скасування рішення щодо відмови у переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ; зобов`язання перевести з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 05 жовтня 2018 року із урахуванням довідок про складові заробітної плати №1784/10/05-14-05-13-6 від 24.05.2017 та №1785/10/05-14-05-13-6 від 24.05.2017 виданих Костянтинівською об"єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області з 25 травня 2017 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Ціолковського, 25, ) щодо відмови у переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 04 червня 2019 року ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Ціолковського, 25, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про призначення пенсії від 25.05.2017 року №1729 із зарахуванням довідок про складові заробітної плати №1784/10/05-14-05-13-6 від 24.05.2017 та №1785/10/05-14-05-13-6 від 24.05.2017 виданих Костянтинівською об"єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області з 25 травня 2017 року, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Ціолковського, 25, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Аканов