Справа № 560/5269/20
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5269/20
РІШЕННЯ

іменем України

21 жовтня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, виходячи з розміру його грошового забезпечення, зазначеного у довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 липня 2020 року №11/366;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року без обмеження її максимальним розміром, виходячи із 86% розміру грошового забезпечення, з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення від 14 липня 2020 року №11/366, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України та провести виплати з урахуванням проведених раніше виплачених коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ.

На звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо вжиття дій для перерахунку пенсії на підставі довідки, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/366 від 14 липня 2020 року з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, відповідач повідомив, що підстав для проведення перерахунку пенсії з іншими складовими, ніж зазначено у довідці виданій у 2018 році немає.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

02 жовтня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення адміністративного позову та зазначає, що враховуючи те, що на органи Пенсійного фонду України не було покладено жодних зобов`язань в установленому чинним законодавством порядку, підстав для проведення перерахунку пенсії позивача згідно наданої довідки № 11/264 від 09 липня 2020 року про розмір грошового забезпечення, у головного управління немає.

Крім того, у відзиві на позов відповідач вказав про необхідність розгляду даної справи з викликом сторін.

Суд зазначає, що частинами п`ятою - шостою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, зважаючи на те, що дана справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України, відсутня необхідність призначати розгляд справи у судовому засіданні. Тому, клопотання відповідача до задоволення не підлягає.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області разом із відзивом також подав до суду клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що оскільки позивачу про порушення його прав було відомо ще з квітня 2019 року, а тому позивач знав про розміри виплачуваної йому пенсії, при цьому звернувся до суду лише у вересні 2020 року, а отже порушив передбачений ст. 122 КАС України строк на звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи вказане клопотання відповідача, суд зазначає, що згідно з Рішенням Верховного суду від 24 квітня 2018 року у справі №646/6250/17, визначено, що позовні вимоги, пов`язані з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом, а тому вказане клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задоволенню не підлягає.

Крім цього, відповідач також подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі № 560/3923/20 до винесення рішення Великою Палатою Верховного Суду по справі 510/1286/16-а щодо визначення можливості застосування ст. 122 КАС України стосовно строку звернення до адміністративного суду з аналогічними цій позовними заявами.

Вирішуючи вказане клопотання відповідача, суду зазначає, що оскільки суд не встановив підстав для задоволення клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, при цьому, суд вважає, що в даному випадку позивачем не порушено строку звернення до суду, тому і підстави для задоволення клопотання представника відповідача та зупинення провадження у даній справі, на переконання суду, відсутні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

27 липня 2020 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від Адміністрації Держаної прикордонної служби України надійшла оновлена довідка № 11/366 від 14 липня 2020 року про розмір грошового забезпечення на ім`я позивача.

03 серпня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом №2200-0324-8/34397 повідомило позивача про те, що на органи Пенсійного фонду України не було покладено жодних зобов`язань в установленому чинним законодавством порядку, підстав для проведення перерахунку пенсії позивача згідно наданої довідки від № 11/366від 14 липня 2020 року про розмір грошового забезпечення, у головного управління немає.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії згідно оновленої довідки протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до внесення зазначених змін.

При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, не змінився.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок № 3-1.

Відповідно до пункту 24 Порядку 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток № 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.

Отже, з набранням чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 (05 березня 2019 року) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому саме у зв`язку з набранням законної сили вказаним рішенням суду позивач отримав право на перерахунок пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Верховний Суд в Рішенні від 17 грудня 2019 року у зразковій справі дійшов висновку про те, що "дії відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 є неправомірними, а тому відповідача належить зобов`язати скласти та подати до ГУ ПФУ нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1, станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача".

Вказане рішення залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року.

Відповідно до матеріалів справи, Адміністрацією Державної прикордонної служби виконано обов`язок щодо направлення на адресу пенсійного органу довідки про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсії у зв`язку з набранням чинності рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі 826/3858/18, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Відтак, у відповідача у зв`язку з отриманням зазначеної довідки виник обов`язок перерахувати пенсію позивача з 01 квітня 2019 року.

Суд зазначає, що Верховний суд у рішенні по зразковій справі № 160/8324/19 від 17 грудня 2019 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року з вказаного питання зазначив: "Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Відповідач, зазначаючи у відзиві на позов про те, що визнання нечинними в подальшому п.п. 1, 2 постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05 березня 2019 року, не може мати наслідком зобов`язання відповідача до вчинення певних дій щодо повторного проведення перерахунку пенсії позивача, та те, що визнання протиправним та нечинними змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не зумовлює автоматичне відновлення дії попередньої редакції норм Порядку № 45, фактично не погоджується з висновками Верховного Суду у зразковій справі та ставить під сумнів зроблені висновки у рішенні Верховного Суду та Постанові Великої Палати Верховного Суду щодо чинності та застосування Порядку № 45 та наявності права у пенсіонерів, що отримують пенсію за вислугу років, на перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 160/8324/19 було надано оцінку зазначеним доводам та зроблено висновок про їх необґрунтованість.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відтак, суд дійшов висновку, що у відповідача у зв`язку з надходженням на його адресу від Адміністрації Державної прикордонної служби України довідки № 11/366 від 14 липня 2020 року про грошове забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року виник обов`язок проведення перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року.

Проте, зазначений обов`язок Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, виконаний не був. Отже, відмовляючи позивачеві у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі оновленої довідки, відповідач діяв протиправно.

Щодо позовної вимоги позивача про виплату перерахованої пенсії з 01 квітня 2019 року в розмірі 86% розміру грошового забезпечення та без будь-яких обмежень її максимальним розміром, суд зазначає, що підстав для задоволення вказаної позовної вимоги немає, оскільки будь-якого рішення щодо обмеження пенсії позивача у відсотковому розмірі та граничним розміром відповідачем не приймалось.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 06 березня 2018 року по справі №696/1016/17.

При цьому, в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, і потрібно враховувати, що суд не повинен вирішувати вимоги на майбутнє, а тому права позивача в цій частині не порушені, така вимога є передчасною, і відповідно задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з урахуванням викладених вище висновків, позивач довів позовні вимоги, а відповідач не обґрунтував правомірність дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки, що підтверджено доказами, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що за результатами розгляду справи, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що послуги зі складання позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, а також надання консультацій, є різновидом правової допомоги, витрати на яку включаються до складу судових витрат.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 15 березня 2019 року по справі № 826/7778/17.

У постанові від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав:

- договір про правову допомогу №333 від 04 серпня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Косіком Сергієм Васильовичем;

- додаток від 03 вересня 2020 року до договору про правову допомогу №33 від 04 серпня 2020 року;

- оригінал квитанції про оплату від 03 вересня 2020 року на суму 3500,00 грн., про здійснення ОСОБА_1 оплати за надання правової допомоги відповідно до умов Договору №33 від 04 серпня 2020 року та Додатку до Договору від 03 вересня 2020 року.

Суд зазначає, що до списку доказів, які необхідно подати суду для підтвердження понесеного розміру судових витрат, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, а також докази того, що на виконану роботу була затрачена саме така кількість годин, як заявлено, оскільки у суду може виникнути обґрунтований сумнів щодо можливого завищення потраченого часу для виконання тієї чи іншої роботи.

Суд встановив, що згідно наданого розрахунку з погодинним описом дій адвоката при наданні правової допомоги у межах даної справи, обсяг наданої правової допомоги становить 3,5 год., що у сумі складає 3500,00 грн. (1000,00 грн * 3,5 год.).

Отже, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом Косіком С.В. робіт, витрачений час, значення цієї справи для особи, яка є позивачем у справі, суд дійшов висновку про необхідність стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн., яка підтверджується належними доказами та є співмірною із складністю даної справи та наданими адвокатом Косік С.В. послугами, а тому, такі витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 12 серпня 2020 року по справі №826/13271/16 зауважив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи приписи статті 139 КАС України, а також те, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн., судові витрати необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідки, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 14 липня 2020 року №11/366.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 14 липня 2020 року №11/366 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із врахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог вімовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.І. Салюк