Справа № 200/9101/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 р. Справа№200/9101/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області (, 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5)

про визнання протиправним та скасування рішення від 5 серпня 2020 року № 230, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 230 від 5 серпня 2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком за вислугу років, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 3 серпня 2020 року № 6722 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за вислугою років з врахуванням зменшення пенсійного віку на 2 роки, з часу звернення за призначенням пенсії.

Ухвалою від 6 жовтня 2020 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження в адміністративній справі № 200/9101/19-а за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Так до списку № 2 віднесено: 3. Морський і річковий флот. Плаваючий склад - машинна команда вантажних, пасажирських суден, буксирів, суден службово-допоміжного флоту і суден портового флоту, що постійно працюють в акваторії порту (за винятком службово-роз`їзного, приміського і внутрішньоміського сполучення). Тобто категорія осіб, що постійно працювали в акваторії порту має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Робота яка дає право на вихід за вислугою років проводилась мною в плавскладі на судах морського флоту рибної промисловості на судах, які не відносяться до портових судів які працюють в акваторії порту і виконувалась позивачем поза акваторією порту у відкритому морі та океані, тобто ця робота за своїми характеристиками важкості та шкідливості є більш важкою, ніж передбачена списком 2 в якому прямо передбачена можливість зниження пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Також позивач зазначає, що пенсійний орган мав застосувати до нього норми Закону України «Про пенсійне забезпечення», щодо зниження пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців роботи поза акваторією портів. Таким чином маючи за вислугу років стаж 7 років 5 місяців 18 днів вік виходу на пенсію (60 років) для нього має бути знижено на 2 роки, тобто вийти на пенсію позивач може у 58 років. Загального трудового стажу більше ніж достатньо.

Відповідач заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, зазначає, що при розгляді наданих документів встановлено, що позивач працював з 23 травня 1985 року по 12 грудня 1989 року, з 8 лютого 1990 року по 30 червня 1991 року, з 3 вересня 1991 року по 5 квітня 1992 року, з 22 грудня 1982 року по 22 листопада 1993 року на посаді моториста у плавсоставі на судах морського флоту рибної промисловості, що не відносились до портових суден, які постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення. Згідно пункту 23003010 розділу XXVIII «Транспорт» Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове забезпечення» (із змінами) право на призначення пенсії за Списком №2 мають машинна команда судів службово-допоміжного флоту та судів портового флоту, постійно працюючих на акваторії порту (за виключенням службово - роз`їзних, приміських та внутріміського сполучення). Оскільки позивач працював на судах, що не відносились до акваторії порту, вимоги викладені в адміністративному позиві щодо зарахування періодів роботи до пільгового стажу за Списком №2 безпідставні. Станом на 5 серпня 2020 року згідно поданих документів ОСОБА_1 має загальний трудовий стаж 41 рік 4 місяці 16 днів, пільговий стаж роботи за вислугу років складає 7 років 5 місяців 18 днів. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 та пункту «д» статті 55 Закону України № 1788.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії № НОМЕР_2 , виданого 16 вересня 1999 року, РНОКПП НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що 3 серпня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком за вислугу років згідно пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 2 1058 та пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, яка була зареєстрована за № 6722, про що свідчить розписка-повідомлення.

За результатами розгляду заяви відповідачем було прийнято рішення від 5 серпня 2020 року № 230 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення пенсії» від 19 травня 2020 року № 606.

Підставою відмови у призначенні пенсії слугувало те, що згідно пункту «д» статті 55 Закону №1788 право на пенсію за вислугу років мають плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. При розгляді наданих документів встановлено, що позивач працював з 23 травня 1985 року по 12 грудня 1989 року, з 8 лютого 1990 року по 30 червня 1991 року, з 3 вересня 1991 року по 5 квітня 1992 року, з 22 грудня 1982 року по 22 листопада 1993 року працював на посаді моториста у плавсоставі на суднах морського флоту рибної промисловості, що не відносились до портових суден, які постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення. Станом на 5 серпня 2020 року згідно поданих документів позивач має загальний трудовий стаж 41 рік 4 місяці 16 днів, пільговий стаж роботи за вислугу років складає 7 років 5 місяців 18 днів. За таких обставин прийнято рішення відмовити в призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 та пункту «д» статті 55 Закону України №1788. Право на пенсію за віком ОСОБА_1 набуде при досягненні 60 років.

Суд зазначає, що у справі відсутній спір щодо розміру загального трудового стажу 41 рік 4 місяці 16 днів та пільгового стажу роботи позивача за вислугу років складає 7 років 5 місяців 18 днів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення).

Згідно з пунктом «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами одинадцятим-двадцять третім пункту «б» частини першої статті 13 цього Закону. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону; працівники окремих видів суден, професій і посад плавскладу суден морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості за списком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку при стажі роботи на цих суднах, за цими професіями і посадами станом на 1 квітня 2015 року не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при стажі роботи на цих суднах, за цими професіями і посадами: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років у чоловіків і не менше 25 років у жінок.

Вказані положення статті 55 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 2-р/2019 від 4 червня 2019 року.

Суд зазначає, що позивач звернувся до управління відповідача з заявою про призначення пенсії 3 серпня 2020 року, тобто, вказані положення закону вже були визнані неконституційними.

Згідно з статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 постанови № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно пункту 1.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Відповідно до пункту 2.1. Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення); документи про місце проживання (реєстрації) особи; документи, які засвідчують особливий статус особи.

Пунктом 2.4 Порядку визначено, що до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії. Пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2, 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документів про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини 5 статті 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Суд зазначає, що згідно записів, які містяться в трудовій книжці позивача з 23 травня 1985 року по 12 грудня 1989 року, з 8 лютого 1990 року по 30 червня 1991 року, з 3 вересня 1991 року по 5 квітня 1992 року, з 22 грудня 1982 року по 22 листопада 1993 року працював на посаді моториста у плавсоставі на судах морського флоту рибної промисловості, що не відносились до портових суден, які постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення.

Таким чином, трудова книжка позивача містить записи про виконання ним робіт на плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості на посаді моториста 1, 2 класу, що також підтверджується довідкою від 26 липня 2019 року № 04/175.

Проте, суд зазначає, що займана позивачем посада не відноситься до переліку виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 чи № 2, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461. Отже, суд погоджується з доводами відповідача, що, оскільки, позивач працював на судах, що не відносились до акваторії порту, вимоги щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за вислугою років безпідставні.

Щодо вимоги позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за вислугою років із зменшенням пенсійного віку суд зазначає.

Як зазначає сам позивач у позову та погоджується з цим суд, що статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14. пункти „б"-,.г" статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213 для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на піших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за колісні 2 роки такої роботи - жінкам.

Водночас, суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, до списку № 2 віднесено - Морський і річковий флот. Плаваючий склад - машинна команда вантажних, пасажирських суден, буксирів, суден службово-допоміжного флоту і суден портового флоту, що постійно працюють в акваторії порту (за винятком службово-роз`їзного, приміського і внутрішньоміського сполучення).

Суд погоджується з позивачем, що категорія осіб, що постійно працювали в акваторії порту має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Проте, суд не погоджується з доводами позивача, що його робота, яка дає право на вихід за вислугою років проводилась ним в плавскладі на судах морського флоту рибної промисловості на судах, які не відносяться до портових судів які працюють в акваторії порту і виконувалась позивачем поза акваторією порту у відкритому морі та океані, тобто ця робота за своїми характеристиками важкості та шкідливості є більш важкою, ніж передбачена Списком 2, в якому прямо передбачена можливість зниження пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи, оскільки це є припущенням позивача, та така позиція не закріплена жодним нормативно-правовим актом.

Як вже було зазначено судом вище, у позивача відсутнє право на призначення йому пенсії на пільгових умовах за вислугою років, оскільки пільговий стаж позивача складає 7 років 5 місяців 18 днів, а тому й у нього відсутнє право на зменшення віку при призначенні пенсії.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області (, 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області № 230 від 5 серпня 2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком за вислугу років, зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 3 серпня 2020 року № 6722 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за вислугою років, з врахуванням зменшення пенсійного віку на 2 роки, з часу звернення за призначенням пенсії відмовити у повному обсязі.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 23 жовтня 2020 року. Повне судове рішення складено 23 жовтня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар