Справа № 640/17404/20
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Парінова А.Б., Ключковича В. Ю.
за участю секретаря: Присяжної Д. В.

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2020 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 30.07.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Апарату Дарницького районного суду м. Києва про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Апарату Дарницького районного суду м. Києва у якому просили суд:

- визнати протиправними умисні дії працівників апарату Дарницького районного суду м. Києва, що мають ознаки правопорушення за ст.382 Кримінального кодексу України, зокрема дії ОСОБА_4 , в період з 21.02.2018 щодо оформлення та видачі виконавчого листа від 20.11.2019 в паперовій формі згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.12.2017 у справі №753/17576/17, яке не набрало законної сили 05.02.2018, а було скасоване 05.02.2018 згідно з рішенням Київського апеляційного адміністративного суду у справі №753/17576/17, які перешкоджають примусовому виконанню рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 у справі №753/17576/17, яке набрало законної сили 05.02.2018;

- визнати індивідуальний акт від 20.11.2019 недійсним з 20.11.2019, оскільки зазначений виконавчий документ є оформленим з ознаками кримінального правопорушення, передбаченими ст.366 Кримінального кодексу України "Службове підроблення", та виданий стягувачу ОСОБА_1 Дарницьким районним судом м. Києва в паперовій формі згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.12.2017 у справі №753/17576/17, яке не набрало законної сили 05.02.2018,а було скасоване згідно з рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 у справі №753/17576/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2020 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій позивач просить скасувати зазначену ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на даний час не встановлено мотиву вчинення відповідачем кримінального правопорушення, хоча оскаржувані дії і містять ознаки кримінальних правопорушень.

Апелянтом вказується, що в силу приписів ст.. 249 КАС України, якщо при вирішенні даного спору по суті судом буде виявлено порушення закону, із сторони відповідача, суд вправі винести окрему ухвалу та направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Крім того, апелянт зазначає, що виданий відповідачем виконавчий лист, в рамках справи № 753/17576/17 є актом індивідуальної дії, а тому даний спір є публічно-правовим.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні 22.10.2020 року апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кузьменко проти України» від 09.03.2017 р. (заява № 49526/07) суд зазначив, що право на доступ до суду, тобто право подавати позов до суду у цивільних справах, є елементом, який невід`ємно властивий праву, викладеним у пункті 1 статті 6 Конвенції. Проте право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, що не обмежують або зменшують доступ, який надається особі, таким чином чи в такій мірі, щоб сама сутність права була порушена.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що уряд не представив ніяких доказів того, що заявник, який не був учасником кримінальної справи, в рамках якого було здійснено обшук його квартири, мав право порушити судове провадження за статтею 234 КПК або що його скарга, подана відповідно до цієї процедури, може бути негайно розглянута судом незалежно від того, чи встановить слідчий орган злочинця та передасть його чи її до суду і коли. Також не було доведено, що кримінальний суд мав відповідну компетенцію для відшкодування шкоди по скарзі заявника, у тому числі, при необхідності, шляхом відшкодування збитків або застосування іншого відповідного цивільного засобу правового захисту.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується і з положеннями ст.ст. 2, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як встановлено колегією суддів, позивачі звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом щодо визнання дій відповідача протиправними, умисними та такими, що мають ознаки правопорушення передбаченого ст. 382 КК України, а також визнати недійсним виконавчий лист від 20.11.2019 року виданий Дарницьким районним судом м. Києва в рамках справи № 753/17576/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною першою статті 6 КПК України встановлено, що кримінальне провадження за правилами цього Кодексу здійснюється щодо будь-якої особи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

За приписами статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відтак, встановлення, що дії посадових осіб відповідача мають ознаки кримінального правопорушення встановленого ст. 382 КК України можливо виключно за правилами кримінально-процесуального законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за нормами КПК України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва в рамках адміністративної справи № 753/17576/17 не можуть вирішуватись як окремий позов, оскільки вказане питання врегульовано IV розділом Кодексу адміністративного судочинства та вирішуються в рамках справи в якій видано такий виконавчий документ.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального права, а тому підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 236, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Апарату Дарницького районного суду м. Києва про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя В. Ю. Ключкович

Суддя А.Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 22.10.2020 р.)