Справа № 335/7169/20(2-а/335/247/2020)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 335/7169/20(2-а/335/247/2020)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01.09.2020 року в адміністративній справі №335/7169/20(2-а/335/247/2020) (суддя у 1 інстанції Макаров В.О.) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Раков Михайло Сергійович, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій скасування протоколу про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Інспектора взводу №2роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Раков Михайло Сергійович, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив:

- визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Ракова М.С. за фактом складання відносно нього адміністративного протоколу серії ДПР18 № 271521 від 29.06.2020 року;

- визнати не чинним та скасувати адміністративний протокол серії ДПР18 № 271521 від 29.06.2020 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2020 року відмовлено у відриті провадження у справі №335/7169/20(2-а/335/247/2020) за позовом ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на передчасність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкриті провадження у справі.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов`язків. З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач звернувся до суду з вимогою, про скасування протоколу про адміністративне правопорушення, яка не може бути рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 20КАС України, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В даному випадку, позивач звернувся з позовними вимогам про скасування адміністративного протоколу та визнання протиправних дій інспектора, який його склав.

Таким чином, предметом розгляду у цій справі є оскарження дій та рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності, а тому на думку колегії суддів суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкриття провадження у цій справі з посиланням на п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідним зазначити наступне.

Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

В рішенні у справі «МірагальЕсколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про відмову у відкриті провадження, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 320, 321, 325 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01.09.2020 року в адміністративній справі №335/7169/20(2-а/335/247/2020) - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01.09.2020 року в адміністративній справі №335/7169/20(2-а/335/247/2020) - скасувати та справу направити справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко