Справа № 461/7093/20
Суддя: Стрепко Н. Л.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/7093/20
Провадження № 2-а/463/193/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Онишкевича О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Паука Володимира Івановича, Управління безпеки міста Львівської міської ради, третя особа: Львівська міська рада про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про вчинення адміністративного правопорушення,

встановив:

2 вересня 2020 року позивач звернувся до Галицького районного суду м. Львова з адміністративним позовом до інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Паука В.І., Управління безпеки міста Львівської міської ради, третьої особи Львівської міської ради, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Паука В.І. LV від 14 серпня 2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про вчинення адміністративного правопорушення. Також просив поновити строк для звернення до суду.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є безпідставною, оскільки Правил дорожнього руху позивач не порушував.

В постанові зазначено, що 19 червня 2020 року о 13 годині 30 хвилин водій транспортного засобу марки VolksWagen Bora, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Львові на вул. Соломії Крушельницької, 1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 і 33.3.34 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказує, що цього дня автомобілем не користувався, а ним міг користуватись хтось з його рідних. Вважає, що постанова не відповідає вимогам ч. 4 ст. 283 КУпАП, оскільки не містить відомостей про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому можна ознайомитись із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення. На його думку докази на які посилається відповідач на підтвердження факту вчинення правопорушення не можуть вважатись належними та допустимими, у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова містить посилання на технічний засіб, його марку та модель, однак не містить відомостей про його серійний номер, а також, що прилад сертифікований. Крім того, вказує, що оскаржувана постанова надіслана йому лише 20 серпня 2020 року та отримана на наступний день.

Матеріали позову на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшли 2 вересня 2020 року.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 3 вересня 2020 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.

10 вересня 2020 року на адресу Галицького районного суду м. Львова засобами електронного зв`язку надійшов відзив представника відповідача Управління безпеки міста Львівської міської ради Діля Ю.С., відповідно до якого в задоволенні позову просив відмовити, оскільки позивача було притягнено до адміністративної відповідальності як особу, за якою зареєстровано транспортний засіб VolksWagen Bora, номерний знак НОМЕР_1 , який було припарковано в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» на вул. Соломії Крушельницької, 1 в м. Львові 19 червня 2020 року о 13 годині 30 хвилин. Зазначає, що дії вказаного знаку поширюється на місце, де був припаркований автомобіль позивача. Вважає постанову винесену у відповідності до вимог чинного законодавства уповноваженою на те особою. Постанова відповідає вимогам чинного законодавства, містить всі необхідні реквізити та посилання. В підтвердження вчинення позивачем правопорушення надав фотознімки, які підтверджують цю обставину. Просив в задоволені позову відмовити, а розгляд справи проводити у відсутності представника вказаного відповідача.

14 вересня 2020 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова справу передано для розгляду в Личаківський районний суд м. Львова.

Дана справа надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 13 жовтня 2020 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду такої визначено суддю ОСОБА_2 .

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2020 року справу прийнято до провадження суду та призначено до судового розгляду. Крім того, витребувано в Управлінні безпеки міста Львівської міської ради матеріали справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , які стали підставою винесення інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Пауком В.І. постанови серії LV від 14 серпня 2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

20 жовтня 2020 року на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшов відзив представника відповідача Управління безпеки міста Львівської міської ради Діля Ю.С., який за змістом аналогічний відзиву, який було подано до Галицького районного суду м. Львова, що описано вище. Крім того, надано схему розміщення дорожніх знаків і транспортного засобу позивача на вул. Соломії Крушельницької в м. Львові, фотознімки в підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, сертифікати відповідності, дослідження конструкції, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи технічного засобу.

Учасника справи у відповідності до положень ч. 1 ст. 268 КАС України були повідомленні про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом надіслання судових повісток на електронну адресу позивача, вказану в позові, та офіційні електронні адреси відповідачів і третьої особи, а тому учасники процесу у відповідності до положень ч. 2 ст. 263 КАС України вважаються належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Однак в судове засіданні сторони та представник третьої особи не з`явились, про причини неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подали.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 3 ст. 268 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити рішення у відсутності сторін у справі та представника третьої особи.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою LV від 14 серпня 2020 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень, зокрема, за здійснення 19 червня 2020 року о 13 годині 30 хвилин на вул. Соломії Крушельницької, 1 в м. Львові зупинки транспортним засобом VolksWagen Bora, номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4в і 33.3.34 Правил дорожнього руху України.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху України визначає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 33.3.34 ПДР України, знаком 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Пунктом 8-2 ПДР України передбачено, що дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Абзацом 9 та 12 пункту 3.43 розділу 33 ПДР України визначено,що зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним,а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття,перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Із наданих відповідачем Управління безпеки міста Львівської міської ради схеми розташування ділянки дороги по вул. Соломії Крушельницької, 1 у м. Львові, розташування знаку та транспортного засобу, фотофіксації розташування транспортного засобу вбачається, що знак 3.34 розташований з тієї сторони дороги на якій здійснено зупинку належним позивачу транспортним засобом і такий припаркований в зоні дії зазначеного дорожнього знаку.

З огляду на наведене та з врахуванням положень абз. 9 та 12 пункту 3.43 розділу 33 ПДР України суд вважає, що зупинка була здійснена в зоні дії знаку 3.34 ПДР.

Згідно з ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно примітки до зазначеної норми режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, зазначеною нормою встановлено спеціальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Статті 279-1-279-4 КУпАП не передбачають процесуальних прав та гарантій, визначених у ч. 1 ст. 268 КУпАП, а ч. 3 ст. 279-1 КУпАП передбачає обов`язок посадової особи уповноваженої на розгляд справи винести постанову про накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці виявлення вчиненого правопорушення.

Як встановлено судом, позивача притягнуто до відповідальності у відповідності до положень ст. 14-2 КУпАП як власника транспортного засобу за порушення правил зупинки, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Позивач не повідомив відповідача Управління безпеки міста Львівської міської ради хто здійснював керування його транспортним засобом 19 червня 2020 року, а в позові посилається лише на обставину, що це міг бути хтось з його рідних, що свідчить про його намір ухилитись від адміністративної відповідальності. Справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності позивача, що відповідає правилам розгляду справи щодо правопорушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), визначеному ст. 279-1 КУпАП.

Судом встановлено, що стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень накладено на позивача в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, що відповідає загальним правилам накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Судом не беруться до уваги доводи позивача, що постанова не відповідає вимогам ч. 4 ст. 283 КУпАП, оскільки не містить відомостей про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому можна ознайомитись із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, оскільки на другій сторінці оскаржуваної постанови вказана інформація наявна, а також вказано ідентифікатор для доступу. Постанова містить відомості про технічний засіб яким здійснено фото та відеозапис і представником відповідача надано докази, що такий є сертифікований і відповідає вимогам чинного законодавства (сертифікат відповідності, сертифікат дослідження конструкції з додатком, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи).

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами доводи в заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення.

Щодо строку на звернення до суду, то такий позивачем не пропущено, оскільки позов подано в строки визначені ч. 2 ст. 286, ч. 5 ст. 120 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 73-77, 90, 242, 244-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

в задоволені позову ОСОБА_1 до інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Паука Володимира Івановича, Управління безпеки міста Львівської міської ради, третя особа: Львівська міська рада про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про вчинення адміністративного правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачі: інспектор з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Паук Володимир Іванович, місцезнаходження: 79000, м. Львів, пл. Ринок, 1;

Управління безпеки міста Львівської міської ради, місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Зелена, 9, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 20819015.

Третя особа: Львівська міська рада, місцезнаходження: 79000, м. Львів, пл. Ринок, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04055896.

Суддя: Стрепко Н.Л.