Справа № 953/4637/20
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/4637/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Мордухович К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м.Харків, вул.Короленка, 16б) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.03.2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просить скасувати постанову Слобожанської митниці Держмитслужби №0068/80700/20 від 05.03.2020 року, згідно якої його було визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків від несплачених митних платежів, що становить 452353,38 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 05.03.2020 року в.о. заступника начальника Слобожанської митниці Держмитслужби, було винесено постанову №0068/80700/20, згідно якої його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 452353,38 грн.

Так, позивач зазначає, що з постановою відповідача не згоден, зазначає, що його повторно притягнуто за те саме правопорушення, оскільки 25.08.2016 його вже притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України. Одночасно посилається на те, що уповноваженою особою Слобожанської митниці Держмитслужби розглядалася справа формально, упереджено, однобічно, за відсутності належних та допустимих доказів. Вказує, що транспортний засіб, що ним задекларований не використовувався ним в жодних противоправних цілях, ні в особистих ни в комерційних цілях позивач його не використовував.

Позивач наголошує, що даний автомобіль на час ввезення неможливо було оформити, оскільки відповідно до ЗУ "Про деякі питання звезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів" передбачає пропуск на митну територію України з метою вільного обігу та першу державну реєстрацію в Україні транспортних засобів за кодами товарних позицій 8701 20, 8702, 8703, 8704, 8705 згідно з УКТЗЕД як вироблених в Україні, так і ввезених на митну територію України, нових і таких, що були в користуванні, здійснюють за умови їх відповідності екологічним нормам: не нижче рівня "ЄВРО-5" -з січня 2016 року, за винятком транспортних засобів, вироблених в Україні або ввезених на митну територію України до 31 грудня 2015 року включно. Транспортний засіб марки VOLKSWAGEN PASSAT, не має сертифікату відповідності екологічним нормам Євро-5, а отже не міг ввозитися на митну територію України з метою вільного обігу та подальшої державної реєстрації в України. Позивач зазначає, що відповідач не мав права складати протокол про порушення митних правил без встановлення жодних фактів правопорушення, також вини позивача відповідачем не встановлено, відсутні докази використання ОСОБА_1 зазначеного тз в інших цілях, ніж транзит. Позивач посилається на ті обставини, що не міг вчасно вивезти тз через свій поганий стан здоров`я, необхідність лікування та необхідність великих витрат, що потрібні на ремонт автомобіля. Додатково позивач повідомив, що помістити тз в інший митний режим позивач не в змозі, оскільки автомобіль не перебуває в його власності, таким чином і об`єктивна і суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.485 МК України в його діях відсутня, тому постанова про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає скасуванню. Також позивач посилається на неналежність та недопустимість доказів щодо повідомлення поліції до митниці щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, щодо проведення оцінки вартості автомобілю та розрахунку суми штрафу, всі сумніви в достовірності яких просить необхідно тлумачити на користь позивача.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, вказаних в позові та скасувати постанову по справі щодо порушення митних правил відносно ОСОБА_1 було визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків від несплаченої суми митних платежів. За клопотанням позивача, 16.10.2020 в судовому засіданні його було допитано в якості свідка і він пояснював, що ТЗ був пошкодженим, однак він на ньому їздив на СТО.

Представник відповідача - у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі, надавши до суду відзив на позов з додатками, копіями матеріалів справи про порушення митних правил.

В наданому до суду 24.04.2020 відзиві представник відповідача вказує, що заперечує та вважає, що висновки, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають фактичним обставинам справи №0068/80700/20, оскільки провадження у справі проведено повно та об`єктивно, матеріалами справи доведено вину та наявність ознак ПМП за ст.485 МКУ в діях ОСОБА_1 , що підтверджується наступним. 01.06.2016 року згідно даних АСМО «Інспектор» гр. України ОСОБА_1 на митну територію України був ввезений автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT VIN: НОМЕР_1 , держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Литовська Республіка) в зоні діяльності Харківської митниці ДФС в митному режимі "транзит". У зв`язку з перевищенням строку, встановленого ст.95 МКУ, більше ніж на 10 діб постановою Харківської митниці ДФС від 25.08.2016 у справі про ПМП №460/80700/16 гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ПМП, передбаченого ч.З ст.470 МКУ та накладено адміністративне .лдднення у вигляді штрафу на суму 8500,00 грн.

Разом із цим, 12.09.2019 до Харківської митниці ДФС з Управління патрульної поліції у Харківській області надійшло повідомлення від 11.09.2019 з інформацією, що 11.09.2019 співробітниками Управління патрульної поліції в Харківській області на перехресті вул. Кільцевий шлях та вул. С. Грицевця за порушення правил дорожнього руху був зупинений автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT VIN: НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_3 під керуванням гр-на України ОСОБА_1 , який як підставу для використання зазначеного автомобіля, надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Україні НОМЕР_4 з ознаками підробки. За базами НПУ було з`ясовано, що транспортний засіб з даним він-кодом не зареєстровано в Україні, а свідоцтво про реєстрацію транспортного зобу серії НОМЕР_4 належить іншому автомобілю та вже здано в архів НПУ. Під час перевірки вказаного транспортного засобу було встановлено, що згідно даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT VIN: НОМЕР_1 мав держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрацїї - Литовська Республіка) та був ввезений на митну територію України 01.06.2016 року гр. України ОСОБА_1 в зоні діяльності Харківської митниці ДФС в митному режимі "транзит" з терміном вивезення до 11.06.2016 року включно.

Враховуючи вищевикладені обставини посадовою особою митниці було встановлено факт вчинення ОСОБА_1 дій щодо використання ТЗ, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів (оскільки він ввезений позивачем у митному режимі «транзит»), в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано пільги (відповідно до вимог ч.1 ст.93 МКУ вказаний ТЗ не повинен був використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту) - об`єктивна сторона ПМП за ст.485 МКУ.

Таким чином, Слобожанська митниця ДФС вважає, що матеріали справи про ПМП №0068/80700/20, доводять, що ОСОБА_1 більше ніж три роки (з 11.06.2016 по 11.09.2019) використовував ТЗ, ввезений ним в митному режимі транзит, який відповідно до вимог ч.1 ст.93 МКУ не повинен використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, та відповідно до вимог ст.95 МКУ мав бути ввезений до 11.06.2016, без проведення відповідного митного оформлення та сплати - митних платежів, тобто вчинив використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано пільги.

У власних поясненнях від 21.01.2020 гр. ОСОБА_1 зазначив, що обставини, викладені у протоколі про ПМП №0068/80700/20 відповідають дійсності. Т3 не вивезений гр. ОСОБА_1 у зв`язку із матеріальними проблемами.

Наявність у ОСОБА_1 вини у формі прямого умислу спрямованого на неправомірне звільнення від сплати митних платежів підтверджується тим, що ОСОБА_1 як особа, відповідальна за додержання умов митного режиму «транзит» усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки та бажав їх настання. Положеннями чинного митного законодавства передбачено обов`язок особи, відповідальної за додержання вимог митного режиму, терміново повідомити найближчий митний орган про факт настання аварії чи обставин непереборної сили та надати документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку, проте більше ніж 3 роки ОСОБА_2 використовував тз, ввезений в режимі транзит, який не повинен використовуватися з будь-якою іншою метою, ніж транзит та при цьому не надавав жодної заяви щодо настання аварії або непереборної сили до митниці.

Також, в наданих до суду поясненнях представник Харківської митниці ДФС зазначає, що при розрахунку митних платежів, що підлягали б сплаті при імпорті тз, базою оподаткування є вартість, яка зазначена у висновку 36/7.14-15-05 від 13.12.2019 року, розрахунок ввізного мита здійснювався відповідно до вимог Закону України №584-VII «Про митний тариф» від 19.09..2013 року, розрахунок акцизного податку здійснювався відповідно до вимог Закону України №71- VIIІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року, розрахунок податку на додану вартість здійснювався відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 05 березня 2020 року в.о. заступника начальника Слобожанської митниці Держмитслужби Нікулеску М.І. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0068/80700/20 від 05.03.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 452353,38 грн. (а.с. 21-23).

Згідно тексту даної постанови, 12.09.2019 до Харківської митниці ДФС з Управління патрульної поліції у Харківській області надійшло повідомлення від 11.09.2019 з інформацією, що 11.09.2019 співробітниками Управління патрульної поліції в Харківській області на перехресті вул. Кільцевий шлях та вул. С. Грицевця за порушення правил дорожнього руху був зупинений автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT VIN: НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_3 під керуванням гр-на України ОСОБА_1 , який як підставу для використання зазначеного автомобіля, надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Україні НОМЕР_4 з ознаками підробки. За базами НПУ було з`ясовано, що транспортний засіб з даним він-кодом не зареєстровано в Україні, а свідоцтво про реєстрацію транспортного зобу серії НОМЕР_4 належить іншому автомобілю та вже здано в архів НПУ. Під час перевірки вказаного транспортного засобу було встановлено, що згідно даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT VIN: НОМЕР_1 мав держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрацїї - Литовська Республіка) та був ввезений на митну територію України 01.06.2016 року гр. України ОСОБА_1 в зоні діяльності Харківської митниці ДФС в митному режимі "транзит" з терміном вивезення до 11.06.2016 року включно.

У зв`язку з перевищенням строку, встановленого ст.95 МКУ, більше ніж на 10 діб постановою Харківської митниці ДФС від 25.08.2016 у справі про ПМП №460/80700/16 гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ПМП, передбаченого ч.З ст.470 МКУ та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 8500,00 грн.

Транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT VIN: НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 після притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.370 МКУ за межі території України не вивезено, до іншого митного режиму не поміщено.(а.с.21-23)

У письмових поясненнях ОСОБА_1 від 21.01.2020 позивач погодився з протоколом ПМП №0068/80700/20 відносно нього, але пояснює, що порушення вчинене ним ненавмисно, а міру його вини з приводу використання свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 та номерних знаків НОМЕР_3 для використання в Україні не розмитненого тз VOLKSWAGEN PASSAT VIN: НОМЕР_1 буде визначено слідством, що триває у ВП Ундустріального району м.Харкова. (а.с.125)

Відповідно до ч.4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно із статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Порушень стадій розгляду відповідачем у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 485 МК України, судом не встановлено та позивачем не заявлено про такі порушення.

З огляду на вищенаведене, справа про порушення митних правил була на законних підставах розглянута відповідною особою Слобожанської митниці ДФС України без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, з дотриманням вимог чинного законодавства.

Вирішуючи позов по суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку та у розмірах, встановлених законом.

Відповідно до диспозиції ст.485 МКУ порушенням митних правил є: заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати інших платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, аг: вхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості,або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ч.1 ст.381 МКУ громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Так, згідно зі статтею 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Приписами статті 95 МК України встановлено строк транзитного перевезення, який для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, не повинні використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, та мають бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, встановленого статтею 95 зазначеного Кодексу.

Згідно зі статтею 284 МК України за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V «Митні режими» цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом до товарів, поміщених у митний режим транзиту.

Пунктом 2 частини першої статті 292 МК України визначено, що митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.

Відповідно до ч.З ст.325 МКУ користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч.1 ст.102 МКУ митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний

режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під котролем митного органу призначення.

Положенням ч.4 ст.102 МКУ передбачено, що митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.255 МКУ митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених МКУ відповідно до заявленого митного режиму.

При цьому, слід зазначити, що ст.292 МКУ визначено вичерпний перелік підстав, за яких митні платежі не сплачуються.

Зокрема, митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України: товари не є об`єктом оподаткування митними платежами; щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з жими його надано; при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму; коли загальна фактурна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України громадянами, не перевищує обсягів, які не є об`єктом оподаткування митними платежами відповідно до ділу XII цього Кодексу.

Пунктом 30.1 ст.30 Податкового кодексу України встановлено, що податкова пільга це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника датків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі. Податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору (п.п. «г») п.30.9 ст.30 Податкового кодексу України).

Положенням п.1 ч. 1 ст.284 МКУ встановлено, що за умови дотримання вимог і обмежень, встановлених розділом V цього Кодексу, застосовується умовне і повне звільнення від оподаткування ввізним митом - до товарів, поміщених у відповідні режими транзиту, тимчасового ввезення, митного складу, вільної митної зони, безмитної торгівлі, переробки на митній території, знищення або руйнування.

ТЗ був ввезений гр. ОСОБА_1 в митному режимі транзит з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами, без застосування заходів гарантування, передбачених розділом X цього МКУ.

Згідно з п.62 ч.1 ст.4 МКУ умовне звільнення від оподаткування митними платежами - звільнення від сплати нарахованого податкового зобов`язання у разі розміщення товарів у митні режими, що передбачають звільнення від оподаткування митними платежами за умови дотримання вимог митного режиму.

Відповідно до частини першої ст.377 МКУ товари за товарними позиціями 8701 - 8717, 8711, 8716 згідно з УКТЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних виправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Одночасно із цим, відповідно до п.1 ч.1 ст.289 МКУ обов`язок із сплати жодних платежів виникає, зокрема, у разі ввезення товарів на митну територію раїни - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

При цьому слід зазначити, що згідно з п.З ч.З ст.293 МКУ особами, на яких покладається обов`язок із сплати митних платежів, у разі недотримання положень цьоого Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, є особи, відповідальні за дотримання митного режиму.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що нормами МК України встановлено особливі вимоги щодо використання митного режиму транзиту, які полягають у виконанні обов`язків щодо строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту та заборони використання транспортних засобів з будь-якою іншою метою, окрім транзиту. Лише при виконанні таких умов застосовується умовно повне звільнення від оподаткування ввізним митом.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно зі ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Матеріалами справи встановлено, що 12.09.2019 до Харківської митниці ДФС з Управління патрульної поліції у Харківській області надійшло повідомлення від 11.09.2019 з інформацією, що 11.09.2019 співробітниками Управління патрульної поліції в Харківській області на перехресті вул. Кільцевий шлях та вул. С. Грицевця за порушення правил дорожнього руху був зупинений автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT VIN: НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_3 під керуванням гр-на України ОСОБА_1 , який як підставу для використання зазначеного автомобіля, надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Україні НОМЕР_4 з ознаками підробки. За базами НПУ було з`ясовано, що транспортний засіб з даним він-кодом не зареєстровано в Україні, а свідоцтво про реєстрацію транспортного зобу серії НОМЕР_4 належить іншому автомобілю та вже здано в архів НПУ. Під час перевірки вказаного транспортного засобу було встановлено, що згідно даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT VIN: НОМЕР_1 мав держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрацїї - Литовська Республіка) та був ввезений на митну територію України 01.06.2016 року гр. України ОСОБА_1 в зоні діяльності Харківської митниці ДФС в митному режимі "транзит" з терміном вивезення до 11.06.2016 року включно.

У зв`язку з перевищенням строку, встановленого ст.95 МКУ, більше ніж на 10 діб постановою Харківської митниці ДФС від 25.08.2016 у справі про ПМП №460/80700/16 гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ПМП, передбаченого ч.З ст.470 МКУ та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 8500,00 грн.

Транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT VIN: НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 після притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.370 МКУ за межі території України не вивезено, до іншого митного режиму не поміщено.( а.с. 80-101).

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем не надані докази щодо хвороби, або непереборної сили, або про стан транспортного засобу на підтвердження неможливості дотримання позивачем протягом трьох років митного режиму транзиту транспортного засобу VW PASSAT. Натомість наявні дані щодо користування ОСОБА_3 вказаним на території м.Харкова, з порушенням вимог законодавства, що об`єктивно свідчить про обізнаність позивача щодо митного режиму цього транспортного засобу, спрямованість його умислу на використання цього транспортного засобу без сплати митних платежів, мінімізацію ризиків викриття безпідставності такого використання, а зрештою, на ухилення від сплати митних платежів. А оскільки транспортний засіб перебував на території України під митним контролем та в режимі транзиту, вчиняючи будь-які дії стосовно такого майна слід враховувати передбачені МК України заборони та обмеження щодо вказаного майна, оскільки воно перебуває в особливому режимі.

Посилання позивача на ст. 61 Конституції України, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення є хибним. Оскільки, в діях гр. ОСОБА_1 наявні склади різних порушень митних правил (адміністративних правопорушень), а саме: ним порушено ст. 470 МКУ (недоставляння товарів, транспортних засобів комерційного значення та документів до митного органу призначення, видача їх без дозволу митного органу або втрата) та ст. 485 МКУ (дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів). Юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою та має індивідуальний характер.

Наданими в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 встановлено, що ввезений ним на територію України 01.06.2016 автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT VIN: НОМЕР_1 зламався, позивач за своїм станом здоров`я та відсутність достатніх коштів не міг займатися його ремонтом, тому ним порушено строк ввезення в режимі транзиту даного автомобіля. за що вже його притягнуто до відповідальності. В подальшому, автомобіль в невідремонтованому стані стояв в гаражі, однак як пояснив ОСОБА_1 , він користувався автомобілем, з метою ремонту їздив на СТО.

За таких обставин, дослідивши представлені до суду докази в їх сукупності, надавши їм правову оцінку, суд вважає повністю доведеним факт використання ОСОБА_1 транспортного засобу, який мав використовуватися виключно з метою транзиту.

Суд критично ставиться до пояснень позивача щодо його необізнаності з обмеженнями, пов*язаними з користуванням вищезазначеним транспортним засобом, оскільки з наявних у матеріалах справи доказів вбачається намагання ОСОБА_1 використати документи, номерні знаки для подальшого використання даного автомобілю на території України. Зазначені факти, на переконання суду, повністю спростовують доводи позивача про відсутність цілі користування даним автомобілем на території України протягом 2016-2019 років, також на час його зупинки співробітниками поліції.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що митним органом був доведений факт використання позивачем товару - автотранспортного засобу, щодо якого були надані пільги зі сплати митних платежів, не в цілях, в який їх було надано.

Об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, зокрема, інші протиправні дії суб`єкта, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими надано такі пільги.

Виходячи з положень ст.ст. 458, 459, 485 МК України особою, яка підлягає відповідальності за ст. 485 МК України є особа, яка вчинила правопорушення - тобто використовувала товари стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що використання ОСОБА_1 більше 3 років транспортного засобу стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

При цьому суб`єктом, який притягується до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, може бути не лише володілець товару (транспортного засобу), а й особа яка використовує цей товар (транспортний засіб). Тому, доводи позивача про те, що в його діях відсутній склад правопорушення є безпідставними.

Доводи представника позивача про невірну оцінку автомобіля Харківською митницею ДФС суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст.49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст.60 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

У відповідності до ч. 1 ст.31 Митного кодексу України, проведення передбачених цим Кодексом митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно- телекомунікаційних системах, і засобів їх забезпечення, що функціонують на національному та/або міжнародному рівні.

Згідно 4.2 ст. 33 Митного кодексу України, інформаційні ресурси органів доходів і зборів - це сукупність електронної інформації, що включає електронні дані, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах органів доходів і зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною.

Згідно з частиною другою зазначеної статті у разі якщо оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортні товари продаються (відчужуються) на митній території України у незмінному стані, для визначення митної вартості товарів за цим методом за основу береться ціна одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов*язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, компонентів, визначених пунктами 1-3 цієї частини статті.

Згідно ст.56 Митного кодексу України, інформація, що стосується митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, не може без спеціального дозволу особи чи органу, які подають таку інформацію, розголошуватися або передаватися третім особам, включаючи інші органи державної влади, крім подання її в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України, відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів.

Згідно службової записки начальника ВКМВ УАМП та МТР на підставі аналізу цін на аналогічні автомобілі (а.с. 129-130) середня вартість автомобілів «VOLKSWAGEN PASSAT», з типом двигуна - бензиновий, потужність - 110, рік виготовлення 1998 становить від 500 Євро. Таким чином, митна вартість автомобіля ОСОБА_1 була визначена виходячи із середньої ціни пропозицій продажу на території України подібних оцінюваному транспортних засобів, а саме аналогічного виробника, моделі, об*єму двигуна та більше наближених до оцінюваного року випуску. Даним висновком встановлено, що ринкова вартість колісного транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер Республіки Литва, складає 14021,49 грн. Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів Харківської митниці ДФС від 18.11.2019 року № 3389/20-70-19-01 та наданого розрахунку, сума недоборів митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті становить 150784,46 грн. (а.с.129-136)

Отже, порядок визначення митної вартості транспортного засобу у даній справі для цілей застосування санкції ст. 485 Митного кодексу України відповідає вимогам ст. 62 Митного кодексу України.

Згідно статті 75 КАСУ, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ст.76 КАСУ, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав на підтвердження своєї позиції докази на підтвердження обґрунтованості складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та недоведеності доводів позивача.

Доводи позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог та пояснення в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та були спростовані доказами, наданими відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, перевіривши правомірність висновків відповідача щодо порушення позивачем митних правил, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. з урахуванням всіх обставин та за наявності доказів, що мають значення для прийняття такого рішення.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , необхідність залишення позовної заяви без задоволення, а постанови про порушення митних правил №0068/80700/20 від 05.03.2020 відносно ОСОБА_1 без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10,77, 241-246, 255, 295,382 КАС України, ст.ст. 103, 104, 380, 458, 485, 495, 529, 530, 531 Митного кодексу України, ст. 268, 288 КУпАП, суд-

УХВАЛИВ:

Залишити постанову про порушення митних правил №0068/80700/20 від 05.03.2020 Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м.Харків, вул.Короленка, 16б) відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про накладення адміністративного стягнення без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: Я. В. Губська