Справа № 460/6700/20
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2020 року м. Рівне №460/6700/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доПриватного виконавця виконавчого округу м.Київ Клітченко Оксана Анатоліївна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Аланд"
про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №62637552 від 23.07.2020, відкритого на підставі виконавчого напису №4387 від 03.07.2020 та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31.07.2020 ВП №62637552.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на початку серпня 2020 року при спробі оформити право власності на майно йому повідомили, що на його майно накладено арешт згідно з постановою про накладення арешту приватного виконавця Клітченко О.А. Після звернення позивача до приватного виконавця, він отримав на електронну адресу від останньої матеріали виконавчого провадження №62637552, в межах якого на його майно накладено арешт та прийнято оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2020. Наголосив, що з вказаними матеріалами зміг ознайомитися лише 01.09.2020. Стверджує про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки приватний виконавець за наявності достовірної інформації про місцезнаходження позивача в іншому виконавчому окрузі прийняла до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців та відкрила провадження ВП №62637552 не за зареєстрованим місцем проживання чи перебування боржника, а зазначивши адресу проживання позивача у м.Києві. При цьому, зауважив, що ніколи не проживав у м.Києві, а постійно проживає та зареєстрований у м.Рівне. За таких обставин, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 21.09.2020 позовна заява залишалася без руху (а.с.23-24).

05.10.2020 на адресу суду надійшла заява позивача про зміну позовних вимог, згідно з якою просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №62637552від 23.07.2020 з виконання виконавчого напису №4387 від 03.07.2020 приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ " Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 42704,17 грн.(а.с.27-28).

Ухвалою суду від 12.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та у порядку ст.287 КАС України призначено судове засідання на 19.10.2020. Цією ж ухвалою до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" та зобов`язано відповідача надати належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №62637552, в межах якого 23.07.2020 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.37-39).

15.10.2020 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.44).

19.10.2020 на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду та відзив на позовну заяву, у якому відповідач позов не визнав. На обґрунтування заперечень повідомив, що у виконавчому документі виконавчому написі нотаріуса про стягнення з позивача заборгованості вказана адреса місця фактичного проживання боржника (позивача) у м.Києві, а тому у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу. Зазначив, що на час прийняття оскаржуваної постанови виконавчий напис №4387 від 03.07.2020 був чинним та не скасованим, а відтак слугував підставою для відкриття виконавчого провадження. З огляду на наведене, просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, правом на подання до суду письмових пояснень по суті спору не скористалась.

В судове засідання 19.10.2020 представники учасників справи не прибули, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

У зв`язку з цим, ухвалою від 19.10.2020 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів (а.с.57-58).

Цього ж дня, ухвалою суду від 19.10.2020 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду від 19.10.2020 (а.с.59-60).

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового розгляду справи (в письмовому провадженні) за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Як свідчать матеріали справи, 03.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис №4387 про звернення стягнення з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), який є боржником за кредитним договором №002-17006-210714 від 21.07.2014, укладеним з ПАТ "Дельта Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ "Фінансова компанія Кредит-капітал", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" (а.с.52 зворотній бік).

23.07.2020 ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" звернулася до приватного виконавця Клітченко О.А. з заявою про примусове виконання вказаного виконавчого напису (а.с.51).

Цього ж дня, за результатами розгляду вказаної заяви, приватним виконавцем виконавчого округу м.Київ Клітченко О.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2020 ВП №62637552 про примусове виконання виконавчого напису №4387, виданого 03.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 42704,17 грн.(а.с.14-15).

Вважаючи постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2020 ВП №62637552 протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про її скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За правилами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першої ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчі написи нотаріусів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

В силу вимог ч.3, ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За правилами ч.2 ст.24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Поряд з цим, в силу вимог ч.5 ст.24 Закону №1404-VIII для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначено Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII (далі Закон №1403-VIII).

Частиною 2 ст.25 цього Закону передбачено, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про те, що приватний виконавець приймає виконавчий документ та відкриває виконавче провадження з метою його примусового виконання виключно за такої умови: якщо місце проживання, перебування боржника фізичної особи та місцезнаходження боржника юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому такий приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджуються компетенція цього приватного виконавця.

В іншому випадку, виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або місцезнаходження майна боржника.

Аналогічні висновки щодо застосування згаданих вище норм права викладені у постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №804/6996/17 та від 30.04.2020 у справі №580/3311/19.

Пунктом 4 ч.2 ст.23 Закону №1403-VIII визначено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Як свідчать матеріали справи, виконавчим округом приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни є місто Київ.

Зміст паспорта громадянина України ОСОБА_1 свідчить, що його зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_3 (а.с.6, зворотній бік).

Натомість, у постанові про відкриття виконавчого провадження у рядку «Боржник» «адреса» приватним виконавцем зазначено адресу боржника: « АДРЕСА_2 ».

Поряд з цим, позивач вказує, що адреса " АДРЕСА_2 " йому взагалі не відома, за вказаною адресою позивач ніколи не проживав, не проживає та будь-якого майна у м.Києві не мав і не має.

В свою чергу, відповідач зазначає, що адреса проживання позивача « АДРЕСА_2 » вказана у виконавчому документі, який підлягав виконанню виконавчому написі приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №4387 від 03.07.2020, а оскільки предметом спору у даній справі є постанова про відкриття виконавчого провадження, а не виконавчий напис нотаріуса, то відповідач діяла у порядку, встановленому Законом №1404-VIII.

Разом з тим, зміст виконавчого напису №4387 від 03.07.2020 свідчить, що у ньому зазначено одночасно дві адреси боржника ОСОБА_2 : адресу реєстрації - « АДРЕСА_1 » та адресу проживання - « АДРЕСА_2 ».

До того ж, з матеріалів виконавчого провадження №62637552, які надані відповідачем, вбачається, що такі матеріали містять копію кредитного договору №002-17006-210714 від 21.07.2014, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ "Фінансова компанія Кредит-капітал", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" (а.с.55).

У відповідному розділі цього кредитного договору містяться реквізити учасників правочину, зокрема, щодо позичальника ОСОБА_1 зазначено адресу реєстрації: АДРЕСА_4 та адресу фактичного місця проживання: АДРЕСА_5 .

Тобто, на час прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, у приватного виконавця були наявні як виконавчий напис, так і кредитний договір, зміст яких свідчить, що адреса реєстрації позивача є м.Рівне.

При цьому, суд зазначає, що поняття «реєстрація місця проживання» та «реєстрація місця перебування» не є тотожними, проте передбачають наявність офіційної вимоги «реєстрація».

Водночас, будь-які докази на підтвердження того, що на час прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження місце проживання чи перебування позивача було зареєстроване в м.Києві, відповідачем суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Крім того, матеріали виконавчого провадження свідчать, що приватний виконавець направляв кореспонденцію позивачу також і у м. Рівне.

Жодних відомостей щодо наявності будь-якого майна у позивача (боржника) у м. Києві (в межах виконавчого округу відповідача) та доказів на підтвердження цього відповідач суду не надав, судом не встановлено та в матеріалах справи відсутні.

Наведене є підставою для висновку, що на момент відкриття виконавчого провадження, приватний виконавець не володів достовірною інформацією про фактичне проживання боржника за адресою у м.Києві, оскільки стягувач до заяви не додав підтверджуючих документів, з яких би чітко вбачалось, що боржник проживає/перебуває у м. Києві. Натомість, наданими разом із заявою про примусове виконання виконавчого напису документами підтверджувались відомості про те, що боржник як зареєстрований, так і фактично проживає у межах Рівненської області.

Поміж тим, приватний виконавець при прийнятті оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження надав необґрунтовану перевагу щодо визначення адреси боржника « АДРЕСА_2 » над офіційною адресою реєстрації місця проживання позивача - « АДРЕСА_1 » (обидві вказані у виконавчому написі нотаріуса).

При цьому, відповідачем не надано суду доказів вжиття заходів у відповідності до положень ст.24 Закону №1404-VIII щодо перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території м. Києва.

Таким чином, оскільки до матеріалів справи не надано будь-яких доказів на підтвердження фактичного місця проживання боржника ОСОБА_1 , або знаходження належного йому майна, у м.Києві, що надавало б відповідачу підстави прийняти до виконання виконавчий напис та відкрити виконавче провадження з його примусового виконання, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача компетенції з примусового виконання виконавчого напису нотаріусу від 03.07.2020 №4387 та, відповідно, про відсутність правових підстав для винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Посилання відповідача на те, що чинне законодавство не покладає на виконавця обов`язку здійснювати перевірку місця проживання боржника до відкриття виконавчого провадження, в контексті спірних правовідносин є незмістовними з тих підстав, що виконавцем у будь-якому разі порушено вимоги Закону №1404-VIII в частині відкриття виконавчого провадження не за місцем виконання, оскільки фактичне проживання позивача у м.Києві не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а саме лише зазначення у виконавчому документі інформації про проживання боржника у м.Києві без відповідного підтвердження не може слугувати достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документу з порушенням правил підвідомчості, встановлених Законом №1404-VIII.

Згідно із п.10 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Таким чином, у даному випадку приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пред`явленням його не за місцем виконання, чого в даному випадку зроблено не було. Вказані обставини не були перевірені та враховані відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Встановлені обставини справи в їх сукупності дають суду підстави для висновку, що приватний виконавець Клітченко О.А. порушила правила територіальної діяльності приватних виконавців, так як, володіючи інформацією про місце реєстрації позивача (боржника), що не належить до її виконавчого округу, прийняла виконавчий документ з іншого виконавчого округу, що у свою чергу суперечить вимогам Закону №1404-VІІІ.

Аналогічна позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 580/3311/19.

За приписами ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що виконавчий напис №4387 від 03.07.2020 був пред`явлений не за місцем виконання, суд дійшов висновку, що приватний виконавець, приймаючи постанову про відкриття провадження від 23.07.2020 ВП №62637552, діяв необ`єктивно, необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин справи, не на підставі, не в спосіб та не в межах повноважень, що визначені законодавством України, а тому постанова про відкриття провадження від 23.07.2020 ВП №62637552 не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в ч.2 ст.2 КАС України, а отже є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на момент розгляду справи, не надав суду доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірність та обґрунтованість своїх дій і прийнятого рішення. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Клітченко Оксани Анатоліївни (вул.Окіпної Раїси, буд.4А, офіс 35А, м.Київ, 02002), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" (вул.Саксаганського, буд.14, офіс 301, м.Київ, 01033, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Клітченко Оксани Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження ВП №62637552 від 23 липня 2020 року з виконання виконавчого напису №4387 від 03.07.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни (02002, місто Київ, вулиця Окіпної Раїси, 4А, офіс 35А).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 21 жовтня 2020 року.

Суддя Н.С. Гудима