Справа № 663/2460/20
Суддя: Пухальський С. В.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 663/2460/20
Провадження № 2-а/663/20/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Скадовськ Херсонської області

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

секретаря судового засідання Радіонової О. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду з вказаною позовною, в обґрунтування вимог якої зазначила, що 06.08.2020 її було запрошено до Скадовської міської ради де вручили копію постанови № 23-08-07 від 19.06.2020 у справі про адміністративне правопорушення, якою її визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП. В постанові вказано, що 22.04.2020 о 18-07 год. перебуваючи на своєму робочому місці в м. Скадовськ по вул. Сергіївська, 19 в магазині «Пивна лавка» вона здійснила продаж алкогольного напою «Сидр». Також вказується, що вона ніби то була повідомлена і не з`явилася на засідання адміністративної комісії по розгляду даної справи.

Позивачка зазначає, що 22.04.2020 працівником поліції дійсно в магазині де вона працює було складено протокол про порушення, вказуючи що вона ніби то продала неповнолітній особі алкогольний напій «Сидр». Вона заперечувала даний факт. Адже вказаний напій «Сидр» спочатку дійсно замовляла молода дівчина, пояснювала, що вона студентка, повнолітня, показувала студентський квиток, проте вона засумнівалася і не продавала їй, але з нею був молодий чоловік повнолітній, на вид більше 35 років, який сказав, що він купує цей напій, пішов зняв з банкомату гроші і розрахувавшись забрав «Сидр», з ним була та дівчина і вони вийшли з магазину. Відразу ж тільки вони вийшли, до магазину зайшли працівники поліції і з ними була та дівчина, що була з чоловіком який купував «Сидр» і в руках у дівчини була пляшка «Сидру», а молодого чоловіка не було. Незважаючи на її заперечення відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення, який став підставою для притягнення її до відповідальності.

Позивачка просила визнати незаконною та скасувати винесену відповідачем постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки вважала її винесену з порушенням, так як складена за відсутності доказів вчинення нею вказаного в ній правопорушення, а викладені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 12.08.2020 поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із позовною заявою про скасування постанови про адміністративне правопорушення, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 10-11).

31.01.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому секретар міської ради просив відмовити у задоволенні заявлених позивачкою вимог з підстав їх необґрунтованості. Таку свою позицію обґрунтовував правомірністю оскаржуваної постанови (а.с. 14-17).

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Старчеус С. І. підтримали позовну заяву з підстав у ній викладених, в подальшому представником подано заяву з проханням розглядати без його участі та участі позивачки, пояснення надані в попередніх судових засіданнях підтримує.

Представник Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області Кеба С. В. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заявлених позивачкою позовних вимог з підстав їх необґрунтованості та недоведеності, в подальшому подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, пояснення надані ним в судовому засіданні підтримує.

Заслухавши доводи та заперечення учасників судового процесу, дослідивши надані докази, допитавши свідка, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення АПР 18 718012 від 22.04.2020, 22.04.2020 о 18.07 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », здійснила продаж алкогольного напою «Сидр», 0,5 л. за 18 грн. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП (а.с. 22).

19.06.2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області було винесено постанову № 23-08-07, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП. В постанові зазначено, що 22.04.2020 о 18-07 год., ОСОБА_1 перебуваючи на своєму робочому місці в м. Скадовськ по вул. Сергіївська, 19 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснила продаж алкогольного напою «Сидр» (а.с. 4).

За змістом частини 3 статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за правопорушення, передбачені частиною 2 статті 156 КУпАП (частина 1 статті 218 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 156 КУпАП передбачено, що порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар) тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог частини 2 статті 283 КУпАП (зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення) постанова повинна містити, серед іншого, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Разом з тим, як зазначено в оскаржуваній постанові ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона 22.04.2020 о 18-07 год. перебуваючи на своєму робочому місці в м. Скадовськ по вул. Сергіївська, 19 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснила продаж алкогольного напою «Сидр».

Отже в постанові не зазначено об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП, яка полягає у вчиненні дій, в тому числі таких як продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.

Крім того, з диспозиції частини 2 статті 156 КУпАП вбачається, що зазначена норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, порушення яких і буде підставою для адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Частиною 1 статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» передбачено заборону продажу тютюнових виробів особам, які не досягли 18 річного віку.

В даному випадку як в оскаржуваній постанові так і в протоколі про адміністративне правопорушення, взагалі відсутнє посилання на спеціальний нормативно правовий акт, вимоги якого було порушено ОСОБА_1 .

З метою перевірки доводів сторін судом неодноразово здійснювалися виклики в судове засідання ОСОБА_2 , якій згідно протоколу про адміністративне правопорушення було здійснено продаж алкогольного напою, проте вказана особа в судове засідання не з`явилася.

Натомість в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що 22.04.2020 знаходився в приміщенні магазину «Пивна лавка», чув як до продавця ОСОБА_1 підійшла дівчина з чоловіком та попросила продати їй алкогольний напій «Сидр», проте ОСОБА_1 засумнівавшись у її віці відмовила їй, тоді чоловік який супроводжував дівчину, якому на вигляд було років 35 придбав пляшку алкогольного напою «Сидр» і вони з дівчиною пішли, пізніше дізнався, що ОСОБА_1 притягують до адміністративної відповідальності за дії яких вона фактично не вчиняла.

Отже суд вважає, що за вищевказаних в сукупності обставин в Адміністративної комісії були відсутні достатні підстави для притягнення ОСОБА_1 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 156 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що стороною відповідача належними та допустимими доказами не підтверджено правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП.

Тоді як, законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки вина позивачки в достатній мірі не доведена належними та допустимими доказами, в постанові не зазначено об`єктивної сторони правопорушення, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

При цьому, позовна вимога про визнання оскаржуваної постанови незаконною задоволенню не підлягає, оскільки такий спосіб захисту не віднесений до вичерпного переліку спеціальних способів захисту в подібних категоріях справ, який наведено в частині 3 статті 286 КАС України. Достатнім та ефективним способом захисту прав позивачки в даному випадку є скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 2, 5-9, 72-77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 19.06.2020 № 23-08-07 за частиною 2 статті 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Справу про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

В частині вимоги про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення від 19.06.2020 № 23-08-07 незаконною відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо або через Скадовський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 23.10.2020.

Суддя Пухальський С. В.