Справа № 140/3563/19
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3563/19 пров. № А/857/5846/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

представника відповідача Поповича Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року (прийняте у м. Луцьку суддею Костюкевичем С.Ф.; складене у повному обсязі 31 березня 2020 року) в адміністративній справі № 140/3569/19 за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України (далі - МО України) про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги дружині та сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, старшини ОСОБА_4 , оформлене протоколом № 69 від 31.05.2019 засідання Комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі також - Комісія);

- зобов`язати МО України призначити і виплатити одноразову грошову допомогу дружині та сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, старшини ОСОБА_4 у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть), тобто на 01 січня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що її чоловік, старшина ОСОБА_4 , був звільнений 28.10.2016 з лав Збройних сил України у запас, а 23.11.2017 він помер внаслідок захворювання - тромбоемболії легеневої артерії, тромбофлебіту глибоких вен нижніх кінцівок; згідно з витягом з протоколу Центральної ВЛК № 1136 від 24 квітня 2018 року його захворювання і смерть пов`язані із захистом Батьківщини.

Вона зверталася до відповідача із заявою та необхідними документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка та батька; проте відповідач безпідставно відмовив їй у цьому з підстав, що така допомога призначається у разі смерті військовослужбовців, а не осіб, звільнених зі служби.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило МО України, яке вважає, що при винесенні відповідного рішення судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи; зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи; порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач не має права на отримання відповідної допомоги, оскільки смерть ОСОБА_4 настала через один рік і місяць після звільнення з військової служби, а відповідно до підпункту 1 пункту 4 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975) така допомога призначається, якщо смерть особи, звільненої з військової служби, настала протягом року після звільнення її з військової служби.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

А статтями 16-1, 16-2 Закону № 2011-XII визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

За вимогами статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), чинність цього закону поширюється на сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців визначає Порядок № 975; у редакції чинній станом на час звернення позивача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги), відповідно до пунктів 3, 5, 10, 15 якого днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), документи, що вказані у цьому пункті.

Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є дружиною, а ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

У період з 29.11.2015 по 24.10.2016 старшина ОСОБА_4 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджено довідкою № 3989д від 14.12.2016; також управлінням персоналу штабу НОМЕР_3 йому було видано посвідчення ветерана війни - учасника бойових дій серії НОМЕР_4 .

Згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_5 від 28 жовтня 2016 року № 331 ОСОБА_4 був звільнений з лав Збройних сил України у запас.

А ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, про що видано свідоцтво серії НОМЕР_6 .

Згідно з витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, протокол № 1136 від 24.04.2018, захворювання старшини запасу ОСОБА_4 , 1975 р.н.: «Тромбоемболія легеневої артерії, тромбофлебіт глибоких вен нижніх кінцівок», яке, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 488 від 24.11.2017 Волинського обласного патологоанатомічного бюро і свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 27.11.2017 виконавчим комітетом Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, було причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , - захворювання і причина смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

З посвідчення серії НОМЕР_7 , виданого 04.05.2018 Управлінням соціального захисту населення Ковельської райдержадміністрації, видно, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни.

Через Волинський обласний військовий комісаріат ОСОБА_1 зверталася до МО України із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка.

Проте, 31.05.2019 Комісія (пункт 8 витягу з протоколу № 69 засідання Комісії) відмовила їй у призначенні одноразової грошової допомоги дружині та сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Причина відмови - на день смерті ОСОБА_4 не був військовослужбовцем.

Також стаття 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час смерті військовослужбовця) передбачала виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовців, а не осіб, звільнених зі служби.

Виплата одноразової грошової допомоги членам сімей померлих осіб, звільнених з військової служби, смерть яких настала протягом року після звільнення зі служби, запроваджена Законом України від 10.09.2018 «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців», який набрав чинності з 13.10.2018.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, тому виплата одноразової грошової допомоги членам сімей померлих осіб, звільнених з військової служби, смерть яких настала протягом року після звільнення з військової служби, здійснюється у випадках, що настали з 13.10.2018.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду, суд першої інстанції мотивував його тим, що зміни, внесені Законом України від 06.09.2018 № 2522-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців» (набрав чинності 13.10.2018) до пунктів 1 та 2 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби,

не спростовують права дружини та сина померлого військовослужбовця на отримання одноразової грошової допомоги у разі його смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби чи в період її проходження, оскільки смерть військовослужбовця настала до запровадження вищевказаних змін до Закону, що відповідає приписам статті 58 Конституції України.

Вказані зміни застосовуються лише до відносин щодо визначення права на отримання одноразової грошової допомоги у випадках, коли смерть особи настала з 13.10.2018.

Оскільки смерть ОСОБА_4 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до набрання чинності Законом № 2522-VIII, яким встановлено певні часові обмеження для отримання такої допомоги - один рік після звільнення з військової служби, то ця норма не може бути застосована до спірних правовідносин.

Тобто, посилання відповідача на те, що виплата одноразової допомоги членам сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби, смерть яких настала після звільнення з військової служби, здійснюється у випадках, що настали після внесення змін до пунктів 1 та 2 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто з 13.10.2018, є безпідставними і не спростовують права позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постановах від 06.02.2018 у справі № 372/1258/16-а та від 30.09.2019 у справі № 825/1380/18.

Таким чином, є обґрунтованими та підставними позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування пункту 8 рішення Комісії від 31.05.2019 № 69, в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги дружині та сину у зв`язку зі смертю чоловіка/батька, військовослужбовця в запасі, ОСОБА_4 , що сталося внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Тому в призначенні такої допомоги позивачу відмовлено протиправно, за відсутності законних підстав для прийняття відповідного рішення.

Оскільки для призначення і виплати спірної одноразової грошової допомоги позивач подала до МО України усі необхідні документи, передбачені пунктом 10 Порядку № 975; виконала усі передбачені законодавством умови для отримання спірної допомоги; застереження щодо недотримання позивачем форми і змісту заяви про призначення одноразової допомоги відсутні, належним і ефективним засобом правового захисту порушених прав є зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 825/2228/18.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року в адміністративній справі № 140/3569/19 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 23 жовтня 2020 року.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду