Справа № 640/18531/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2020 року м. Київ № 640/18531/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у м. Києві
провизнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі ГУ ПФУ у м. Києві, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у м. Києві щодо відмови у перерахунку і виплаті перерахованої пенсії позивачу, з врахуванням додаткових та одноразових видів грошового забезпечення із сум, яких провадилось утримання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати ГУ ПФУ у м. Києві провести перерахунок пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів та з урахуванням вже виплачених сум пенсії, з 17.10.2018 року з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошової допомоги при звільненні, винагороди з тривалість та безперервної військової служби згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2018 року № 651.

Позовні вимоги обґрунтовано бездіяльністю відповідача в частині неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошової допомоги при звільненні, винагороди за тривалість та безперервної військової служби при обчисленні пенсії позивача.

Крім того, позивач зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова допомога для оздоровлення, винагорода за безпосередню участь в АТО, грошова допомога при звільненні, винагорода за тривалість та безперервну військову службу є додатковими видами грошового забезпечення із сум, яких провадилось утримання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а отже дані суми в порядку передбаченому положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мають враховуватись при обчисленні пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.10.2019 року прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

30 жовтня 2019 року на виконання ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому останній проти позовних вимог заперечив у повному обсязі.

При цьому відповідач зазначає, під час відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача з врахуванням додаткових та одноразових видів грошового забезпечення діяв в межах та у спосіб передбачений вимогами чинного законодавства, адже відповідно до положень закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що до пенсії враховуються лише щомісячні додаткові виплати, однак такі виплати, як: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова допомога для оздоровлення, винагорода за безпосередню участь в АТО, грошова допомога при звільненні, винагорода за тривалість та безперервну військову службу є одноразовими виплатами та відповідно до статті 43 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не можуть враховуватись при обрахунку пенсії.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:
16 жовтня 2018 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 206 позивача звільнено із військової служби в запас за станом здоров`я.

Відповідно до грошового атестату від 16.10.2018 року серії ЗУ № 379847 позивачу виплачено: посадовий оклад; оклад за військове звання; надбавку за вислугу років; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавка за особливості проходження служби; надбавка за таємність; премія), одноразові види грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога) та одноразову грошову допомогу в разі звільнення з військової служби.

18 жовтня 2018 року позивачу військовою частиною НОМЕР_1 видано довідку № 387 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу 8 пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 відповідно до якої єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 становить 26 635,32 грн., із розрахунку основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії (надбавка за особливості проходження служби, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премія).

06 листопада 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_1 оформлено подання № 5537/Фа157403 про призначення позивачу пенсії за вислугу років.

18 грудня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 1200 щодо призначення пенсії за вислугою років.

21 грудня 2018 року відповідачем враховуючи довідку військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2018 року № 387 розраховано та встановлено позивачу пенсію за вислугу років у розмірі 9 808,29 виходячи з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років 50%, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі за роботу з таємними виробами, носіями та документами у розмірі 10%, надбавка за специфічні умови проходження служби у розмірі 10%; премія у розмірі 50 %, що підтверджується протоколом до пенсійної справи позивача № .

Не погоджуючись із складовими частинами пенсійного розрахунку позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про перерахунок пенсії із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошової допомоги при звільненні, винагороди з тривалість та безперервної військової служби (заяви від 07.03.2019 року, від 03.06.2019 року, від 05.07.2019 року).

Відповідач листом 05.04.2019 року № 72608/03 у відповідь на заяву позивача від 07.03.2019 року повідомив, що призначена позивачу сума пенсії розрахована в мажах та у спосіб передбачений Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при цьому нормами чинного законодавства не передбачена можливість врахування сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошової допомоги при звільненні, винагороди з тривалість та безперервної військової служби під час розрахунку пенсії.

Аналогічні відповіді були надані листами від 14.06.2019 року № 129959/03, від 08.08.2019 року № 179206/03 на заяви позивача від 03.06.2019 року, від 05.07.2019 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі- Закон № 2011) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Аналіз статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави для висновку про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону № 2011 визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 01.01.1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною 3 статті 43 Закону № 2262 визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 63 Закону № 2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до пункту 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393 пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Особам із числа резервістів, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та членам їх сімей пенсія нараховується із розміру грошового забезпечення з урахуванням окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премій, установлених законодавством для військовослужбовців відповідних прирівняних посад, у розмірах, чинних на день звільнення із служби у військовому резерві, загибелі, смерті або оголошення резервіста померлим.

Частинами другою та третьою статті 51 Закону № 2262 передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного Фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Питання щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, урегульовані Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі Порядок № 45).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

З огляду на вище зазначене, вбачається що відповідач розраховує суми пенсії та перераховує такі суми відповідно до довідок виданих уповноваженими органами щодо грошового забезпечення заявника.

Положеннями пункту 9 Порядку № 45 встановлено, що Пенсійний фонд України та його головні управління мають право перевіряти правильність складення довідок.

Водночас, права самостійно визначати розміри складових грошового забезпечення, що впливають на обчислення розміру пенсії при її призначенні та/або перерахунку, Пенсійний фонд України та його головні управління не мають.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.02.2020 року у справі № 240/6263/18.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 21.12.2018 року сума пенсії позивача розраховувалась відповідачем виходячи з посадового окладу; окладу за військове звання; процентна надбавка за вислугу років 50%, середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі за роботу з таємними виробами, носіями та документами у розмірі 10%, надбавки за специфічні умови проходження служби у розмірі 10%; премії у розмірі 50 %, що підтверджується протоколом до пенсійної справи позивача № .

Крім того, відповідно до зазначеного вище протоколу позивачу також виплачується надбавка за участь в бойових діях антитерористичної операції та за участь у бойових діях.

Зазначений розрахунок здійснений відповідачем на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2018 року № 387.

У той же час, щодо не включення відповідачем при обчисленні пенсії позивача суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, грошової допомоги при звільненні, винагороди за безпосередню участь в АТО, винагороди з тривалість та безперервної військової служби, суд зазначає наступне.

Позивач обґрунтовуючи вимоги щодо врахування зазначених вище грошових виплат до розрахунку пенсії, посилається на довідку військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2018 року № 615, відповідно до якої із сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошової допомоги при звільненні, винагороди з тривалість та безперервної військової служби було утримано внески на загальнообов`язкове державне страхування, отже зазначена довідка має братись до уваги при обчислені пенсії.

Беручи до уваги викладене вище, суд при вирішенні даної справи, виходить з наступного.

Згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

При цьому, суд звертає увагу, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні, крім зазначеного, вирішила за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15), на яке посилається позивач у своїй позовній заяві.

Враховуючи наведене відсутні підстави для включення до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, отриманих останнім грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за безпосередню участь в АТО, винагорода за тривалість та безперервну військову службу, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» переліку видів грошового забезпечення.

Щодо одноразової грошової допомоги при звільненні, суд зазначає також про відсутність підстав для її включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, виходячи з наступного.

Правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги встановлені статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які пов`язані зі звільненням особи зі служби.

За змістом пункту 17 статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Частиною 2 статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Також, Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» визначає порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

Частина 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які пов`язані зі звільненням особи зі служби.

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.

Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Правову позицію щодо відсутності підстав для включення одноразової грошової допомоги при звільненні до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, висловлено в рішенні Верховного Суду України від 12 вересня 2017 року, прийнятому у справі № 21-1115а16 та в подальшому підтримано Верховним Судом у низці постанов, зокрема, від 3 травня 2018 року у справі № 728/1876/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 344/10953/17 та від 14.08.2020 року по справі № 343/1112/17.

З огляду на зазначене, суд дійшов до переконання що відповідачем було в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством розраховано суму пенсії позивача в частині не включення до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, таких видів грошового забезпечення як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за безпосередню участь в АТО, винагорода за тривалість та безперервну військову службу та одноразова грошова допомога при звільненні.

У зв`язку з чим, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у м. Києві щодо відмови у перерахунку і виплаті перерахованої пенсії позивачу, з врахуванням додаткових та одноразових видів грошового забезпечення (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошової допомоги при звільненні, винагороди з тривалість та безперервної військової служби) із сум, яких провадилось утримання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та зобов`язання ГУ ПФУ у м. Києві провести перерахунок пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів та з урахуванням вже виплачених сум пенсії, з 17.10.2018 року з врахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошової допомоги при звільненні, винагороди з тривалість та безперервної військової служби згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2018 року № 651.

У той же час, що не включення до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, такого виду грошового забезпечення, як щомісячна додаткова грошова винагорода, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 41 Закону №1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Судом з довідки військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2018 року № 651 встановлено, що позивачу щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалася щомісяця з дня запровадження по березень 2018 року, та з неї нараховувались і сплачувались страхові внески.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода повинна включатися до довідки про додаткові види грошового забезпечення, а тому відмова відповідачів включити винагороду, яка передбачена Постановою КМУ №889 до довідки про додаткові види грошового забезпечення позивача, є протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом України у постанові від 20.10.2015р. (справа №21-2942а15), Верховним Судом у постанові від 24.01.2019р. (справа №826/4008/16) та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019р. (справа №522/2738/17).

Таким чином, беручи до уваги викладене вище, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у перерахунку і виплаті перерахованої пенсії позивачу в частині включення до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої провадилось утримання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та необхідності зобов`язання ГУ ПФУ у м. Києві здійснити з 17.10.2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2018 року № 651, із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди.

У той же час, вирішуючи спір в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, суд зазначає, що згідно зі статтями 1, 2 Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-III Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону №2050-III).

Згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 10 лютого 2020 року у справі №134/87/16-а, від 05 березня 2020 року у справі №140/1547/19.

Слід також зазначити, що у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі №522/535/17, від 25 жовтня 2018 року у справі №420/1410/17 зазначено про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, враховуючи їх передчасність з огляду на норми статті 4 Закону №2050-ІІІ про виплату громадянам суми компенсації у тому місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при виплаті пенсії з 17.10.2018 року буде порушено відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації спрямовані на майбутнє та є передчасними, а тому правові підстави для їх задоволення відсутні.

Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності часткового задоволення адміністративного позову.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки спір вирішено на користь сторони, звільненої від сплати судового збору, а також за відсутності витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 246, 250, 263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку і виплаті перерахованої пенсії позивачу в частині включення до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої провадилось утримання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

3 Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити з 17.10.2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2018 року № 651, із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди.

4. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко