Справа № 598/1344/20
Суддя: Гудима І. В.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/1344/20
провадження № 2-а/598/47/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2020 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі судді Гудими І.В. розглянувши в письмовому провадженні в місті Збаражі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кулініч Тамара Миколаївна, до поліцейського СРПП №4 Збаразького ВП Підволочиського ВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Чорноуса Мирослава Андрійовича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №409616 від 20.08.2020 року, -

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кулініч Тамара Миколаївна, з позовом до поліцейського СРПП №4 Збаразького ВП Підволочиського ВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області сержанта поліції Чорноуса Мирослава Андрійовича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №409616 від 20 серпня 2020 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20 березня 2020 року його, згідно із вищевказаною постановою, булопритягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Із змісту оспорюваної постанови вбачається, що він «20 серпня 2020 року о 19 годині 18 хвилин в м.Збараж по вул.Грушевського Тернопільської області, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті, а саме ближче чим 10м до перехрестя, чим порушив вимогу п.п.15.9 (ґ) ПДР України». Разом з тим, він, керуючи у вищезазначений час автомобілем, вказаного правопорушення не вчиняв. Крім того, працівником поліції було порушено порядок притягнення його до адміністративної відповідальності. В зв`язку з наведеним вважає, що його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності. Також, просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Тернопільській області понесені судові витрати.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 01 вересня 2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

24 вересня 2020 року до суду від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства, а тому даний позов є безпідставним.

01 жовтня 2020 року до суду від представника позивача - адвоката Кулініч Т.М. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що твердження відповідача викладені у відзиві на позов є безпідставними та не відповідають обставинам справи.

Враховуючи те, що відповідачемОСОБА_2 , сержантом поліції, поліцейським СРПП №4 Збаразького ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області у встановлений законом строк відзиву до суду не подано, суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №409616 від 20 серпня 2020 року, що винесена поліцейським СРПП №4 Збаразького ВП сержантом поліції Чорноусом М.А., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. У мотивувальній частині вказаної постанови зазначено, що водій ОСОБА_1 «20 серпня 2020 року о 19 год. 18 хв. в м.Збараж по вул.Грушевського, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті, а саме ближче чим 10м до перехрестя, чим порушив вимогу п.п.15.9 (ґ) ПДР України». Дані обставини знайшли своє підтвердження копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №409616 від 20 серпня 2020 року (а.с.5).

Згідно ч.1 ст.122 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до пп. «ґ» п.15.9 ПДР Українизупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно ст.251 КпАП України доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В своїй позовній заяві позивач ствердив, що вищевказаного порушення правил дорожнього руху не вчиняв, а вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності інспектором поліції було винесено виключно з власних припущень, без проведення необхідних замірів.

Враховуючи те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а на вимогу суду, а саме відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 01.09.2020 року, відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області, так і не було представлено жодних доказів, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати відповідно до вимог ч.5 ст.77 КАС України на підставі наявних доказів.

Відповідачі, як Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, так і інспектор поліції Чорноус М.А., будь-яких доказів на спростування тверджень позивача, що він вказаного адміністративного правопорушення не вчиняв, та на підтвердження обставин викладених в оспорюваній постанові не надали. Відповідачами також не надано суду фото- та відеоматеріалів, які б підтверджували обставини викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення.

Суд вважає, що сам по собі факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, і саме до цього зводяться висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим слід скасувати постанову по накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №409616 від 20 серпня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат судом береться до уваги те, що відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в тому числі належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч.5 ст.134 КпАП України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до квитанції №51176212 від 27.08.2020 року, позивачем, за подання вказаної позовної заяви до суду, сплачено судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок (а.с.6).

Згідно договору №7/2508 від 25 серпня 2020 року, між ОСОБА_1 (замовником) та адвокатським об`єднанням «Галицька правнича група» (виконавцем) було укладено договір про надання правової допомоги (а.с.12-14). З протоколу доручення №2508/ОМ від 25.08.2020 року (а.с.15) вбачається, що адвокатським об`єднанням «Галицька правнича група» було надано правничу допомогу Погребняку О.М., а саме проведені роботи: виготовлення позовної заяви на суму 500 гривень; представництво у судовому засіданні (по факту виконання) на суму 500 гривень.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача - ГУНП в Тернопільській області заявив на неспівмірності витрат на правничу допомогу, заявлену позивачем, зі складністю справи та ціною позову, тому суд, дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження наданої правничої допомоги та розмір понесених позивачем витрат, вважає, що співмірним зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом на виконання надання послуг; обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, буде відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 500 гривень.

При цьому, суд вважає, що частковому відшкодуванню підлягає надана послуга щодо виготовлення позовної заяви на суму 500 грн., адже на думку суду, складена позовна заява є типовою, без будь-яких складних правових досліджень. При цьому, судом також береться до уваги те, що розгляд справи проводився в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, представник позивача не брав участь в судових засіданнях, тому не підлягає стягненню сума 500 грн., зазначена в протоколі доручення №2508/ОМ від 25.08.2020 року за представництво в судових засіданнях.

Також, судом при вирішенні питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу взято до уваги правовий висновок, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом до суду у розмірі 420 гривень 40 копійок, а також частковому відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу допомогу на суму 500 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 55, 62 Конституції України, ст.ст. 9, 72, 77, 132, 134, 139, 143, 241-246, 257, 262, 286, 292, 293 КАС України, ч.1 ст.122, ст.ст.247, 251, 268 КпАП України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , поліцейського СРПП №4 Збаразького ВП Підволочиського ВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження вул.Б.Хмельницького,24 м.Збараж Тернопільської області), Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження вул. Валова, 11 м. Тернопіль, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №409616 від 20 серпня 2020 року задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №409616 від 20 серпня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області(місцезнаходження 46001, м.Тернопіль, вул.Валова,11, ) в користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 500 (п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу та сплачений судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Повне рішення суду складено 23 жовтня 2020 року.

СУДДЯ: І.В.ГУДИМА