Справа № 280/5460/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 жовтня 2020 року Справа № 280/5460/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області

до фізичної особи підприємця ОСОБА_1

про стягнення коштів за податковим боргом,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі по тексту позивач) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач), в якому позивач просить суд:

- стягнути з відповідача на користь бюджету податковий борг у сумі 8470,70 грн з єдиного податку з фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно довідки про стан податкового боргу та інтегрованої картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати нарахованої податковим органом штрафу та самостійно нарахованого єдиного податку з фізичних осіб, що у загальній сумі становить 8470,70 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому борг підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача податковий борг в сумі 8470,70 грн.

13.08.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Конверт з Ухвалою суду від 13.08.2020 був повернутий до суду 31.08.2020, з приміткою пошти «Інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Адреса відповідача підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Станом на 12.10.2020 відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позов.

З урахуванням вимог ст.ст. 205, 229 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа- підприємець, про що в Єдиному державному реєстрі внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи дата запису: 22.03.2017

Номер запису: 0002428.

Згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, поданої 24.03.2017 до органів ДПС Відповідачем та зареєстрованої в органі ДПС за номером 363/7 обрана ставка єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної встановленої для платників 2 групи.

Відсоток ставки для другої групи встановленої Податковим кодексом України (ст. 293 ПК України) становить від 2 до 20% від розміру мінімальної зарплати на 1 січня податкового (звітного) року. У 2017 році 20% ставка єдиного податку для другої групи була встановлена 640,00 грн (3200*20%=640 грн). Заборгованість за 2017 рік становить 3200,00 грн.

- за серпень 2017 р. (термін сплати до 20.08.2017) у сумі 640,00 грн;

- за вересень 2017 р. (термін сплати до 20.09.2017) у сумі 640,00 грн;

- за жовтень 2017 р. (термін сплати до 20.10.2017) у сумі 640,00 грн;

- за листопад 2017 р. (термін сплати до 20.11.2017) у сумі 640,00 грн;

- за грудень 2017 р. (термін сплати до 20.12.2017) у сумі 640,00 грн.

Відповідно до даної заяви відповідачем самостійно визначені податкові зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб і підлягають сплаті.

У 2018 році 20% ставка єдиного податку для другої групи була встановлена 744,60 грн ( 3723,00*20%=744,60 грн). Заборгованість за 2018 рік становить 2233,80 грн.

- за січень 2018 р.(термін сплати до 20.01.2018) у сумі 744,60 грн;

- за лютий 2018 р. (термін сплати до 20.02.2018) у сумі 744,60 грн;

- за березень 2018 р.(термін сплати до 20.03.2018) у сумі 744,60 грн.

Посадовими особами контролюючого органу 18.05.2019 було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання з єдиного податку з фівзичних осіб, за результатами якої складено акт перевірки № 002005/08-01- 53-07/ НОМЕР_1 від 18.05.2019.

На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлеиня-рішення від 18.05.2019 № на суму 3036,90 грн (згідно розрахунку штрафної санкції). Даний акт був направлений Відповідачу за адресою реєстрації, але не отриманий ним, отже не був вручений платнику та повернутий до ДПІ з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання»

У встановлений законом строк зазначені суми сплачені відповідачем не були та набули статусу податкового боргу.

З наведених підстав, контролюючий орган звернувся до суду.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Також, підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа- підприємець, про що в Єдиному державному реєстрі внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи дата запису: 22.03.2017

Номер запису: 0002428, код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Згідно із частиною другою статті 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 128 Господарського кодексу України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, поданої 24.03.2017 до органів ДПС Відповідачем та зареєстрованої в органі ДПС за номером 363/7 обрана ставка єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної встановленої для платників 2 групи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України (далі ПК України) встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У зазначені строки грошове зобов`язання відповідачем не сплачено (зазначена обставина відповідачем не спростована), а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України вважається сумою податкового боргу.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до етапі 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; -заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

До податковою повідомлення - рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.58.1).

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 етапі 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення. крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Статтею 59 ПК України передбачено, податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового борг)' такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Статтею 46 ПК України визначені поняття та зміст податкової декларації.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 4 ст. 291 ПК України друга група платників єдиного податку - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв.

Відповідно до п. 292.1 ст. 292 ПК України доходом платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Згідно ст. 293 ПК України, ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки) (п.293.1).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру прожиткового мінімуму;

2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (п.293.2)

Пунктом 294.1 ст.294 ПК України, визначено, що податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Статтею 295 ПК України визначений порядок нарахування та строки сплати єдиного податку.

Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року (п.295.1).

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності (п.295.2).

Стаття 296 ПК України передбачає, що платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.

Платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Така податкова декларація подається, якщо платник єдиного податку не допустив перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, та/або самостійно не перейшов на сплату єдиного податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої групи.

Податкова декларація подається до контролюючого органу за місцем податкової адреси.

Отримані протягом податкового (звітного) періоду доходи, що перевищують обсяги доходів, встановлених пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу, відображаються платниками єдиного податку в податковій декларації з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 296.5.1-296.5.5 цієї статті.

Платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, у разі перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, або самостійного прийняття рішення про перехід на сплату податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої (фізичні особи - підприємці) груп, або відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

Ставка єдиного податку для ФОП на другій групі встановлена у відсотках (фіксована ставка) до розміру мінімальної зарплати (МЗП) на 1 січня податкового (звітного) року ((на 01.01.2018 - 3723,00 грн, на 01.01.2019 - 4173,00 грн). Розмір мінімальної заробітної плати визначається в Законі про Державний бюджет на 2018 р. та 2019 роки.

Відсоток ставки для другої групи встановленої Податковим кодексом України (ст. 293 ПК України) становить від 2 до 20% від розміру мінімальної зарплати на 1 січня податкового (звітного) року. У 2017 році 20% ставка єдиного податку для другої групи була встановлена 640,00 грн ( 3200*20%=640 грн). Заборгованість за 2017 рік становить 3200,00 грн.

- за серпень 2017 р. (термін сплати до 20.08.2017) у сумі 640,00 грн;

- за вересень 2017 р. (термін сплати до 20.09.2017) у сумі 640,00 грн;

- за жовтень 2017 р. (термін сплати до 20.10.2017) у сумі 640,00 грн;

- за листопад 2017 р. (термін сплати до 20.11.2017) у сумі 640,00 грн;

- за грудень 2017 р. (термін сплати до 20.12.2017) у сумі 640,00 грн.

Відповідно до даної заяви відповідачем самостійно визначені податкові зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб і підлягають сплаті.

У 2018 році 20% ставка єдиного податку для другої групи була встановлена 744,60 грн ( 3723,00*20%=744,60 грн). Заборгованість за 2018 рік становить 2233,80 грн.

- за січень 2018 р.(термін сплати до 20.01.2018) у сумі 744,60 грн;

- за лютий 2018 р. (термін сплати до 20.02.2018) у сумі 744,60 грн;

- за березень 2018 р.(термін сплати до 20.03.2018) у сумі 744,60 грн.

Посадовими особами контролюючого органу 18.05.2019 було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання з єдиного податку з фівзичних осіб, за результатами якої складено акт перевірки № 002005/08-01- 53-07/ НОМЕР_1 від 18.05.2019.

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлеиня-рішення від 18.05.2019 № на суму 3036,90 грн (згідно розрахунку штрафної санкції). Даний акт був направлений Відповідачу за адресою реєстрації, але не отриманий ним, отже не був вручений платнику та повернутий до ДПІ з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», але дане поштове відправлення вважається врученим на підставі п. 42.4 ст. 42 ПК України, де зазначено, що «у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платник а податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомлені про вручення із зазначенням причини невручення.

Даний акт і податкове повідомлення-рішення не оскаржувались ні в судовому ні в адміністративному порядку.

Згідно п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до п.п. 95.1- 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів оскарження податкової вимоги та податкового повідомлення рішення в судовому чи адміністративному порядку або сплати суми боргу відповідач не надав.

Аналіз зазначених вище вимог законодавства, наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем в порушення вимог законодавства не сплачено суму податкового боргу в розмірі 8470,70 грн, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244, 245, 246 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення коштів за податковим боргом - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь бюджету податковий борг у сумі 8470 (вісім тисяч чотириста сімдесят) грн 70 коп з єдиного податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) на р/р UA 0008393, отримувач: УК у Гуляйпільському районі/ОТГ м. Гуляйполе, код отримувача- 37963916, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 13.10.2020.

Суддя Р.В. Сацький