Справа № 420/9857/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9857/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участі секретаря Захарчук О.В.

представника заявника Лещенко А.В.

представника позивача Григорук Г.П.

представника відповідача Чапуріної С.І.

розглянувши в порядку ст. 273 КАС України (окремі категорії термінових адміністративних справ) у відкритому судовому засіданні заяву представника третьої особи кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області Голубова Дмитра Івановича про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі за адміністративним позовом кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_1 до Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області, третя особа кандидат на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови від 29.09.2020 р. №93 «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією Політичної партії «Блок Дмитра Голубова»,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №420/9857/20 за позовом кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_1 до Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області, третя особа кандидат на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови від 29.09.2020 р. №93 «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією Політичної партії «Блок Дмитра Голубова».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 року позов задоволений.

Визнано протиправною та скасовано постанову Одеської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області від 29.09.2020 р. №93 «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією політичної партії «Блок Дмитра Голубова».

Постановою від 05.10.2020 р. П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області, кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року залишено без змін.

18.10.2020 року о 19:15 год. за вхід. №43277/20 зареєстровано заяву представника третьої особи кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області Голубова Дмитра Івановича про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі за адміністративним позовом кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_1 до Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області, третя особа кандидат на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови від 29.09.2020 р. №93 «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією Політичної партії «Блок Дмитра Голубова».

Заява обґрунтована наступним:

Відповідно до ч. 1 ст. 362 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Частиною 4 ст. 361 КАС України визначає, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За заявою обставинами, які є нововиявленими та такими, що свідчить про помилковість встановлених в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 року та в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020 року є наступні фактичні обставин справи, які не могли оцінюватися судом та не могли бути відомі на той час:

1) Пояснювальна записка Голови Одеської міської організації від 11.10.2020 року та доповідна записка Голови Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» від 12.10.2020 року, отримані Заявником 11 жовтня 2020 року та 12 жовтня 2020 року відповідно.

У цих документах надаються детальні факти, які існували на момент розгляду справи, що Одеська міська організація Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» є міською організацією та не зареєстрована як юридична особа. Законом України «Про політичні партії в Україні» дозволено діяльність міських організацій без статусу юридичної особи. Однак, через відсутність статусу юридичної особи Одеська міська організація не може відкрити рахунки у банках України, що фактично створює бар`єр для участі у місцевих виборах.

2) Постанова Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області №160 від 11 жовтня 2020 року «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією Політичної партії «Блок Дмитра Голубова», отримана Заявником 11 жовтня 2020 року.

Відповідно до тексту Постанови №160, на підставі поданої 10 жовтня 2020 року заяви, про повторний розгляд заяви про реєстрацію кандидата, Одеська міська територіальна виборча комісія Одеського району Одеської області встановила наступні обставини.

До Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області 24 вересня 2020 року надійшла заява ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ПОЛІТИЧНОЇ ПАРТІЇ «БЛОК ДМИТРА ГОЛУБОВА» про реєстрацію громадянина України ОСОБА_2 кандидатом на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого від зазначеної організації партії, та заява ОСОБА_2 про згоду балотуватися від ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ПОЛІТИЧНОЇ ПАРТІЇ «БЛОК ДМИТРА ГОЛУБОВА», на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, разом з іншими документами.

Розглянувши зазначені документи, Одеська міська територіальна виборча комісія Одеського району Одеської області встановила їх відповідність вимогам Виборчого кодексу України та зареєструвала кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого ОДЕСЬКОЮ МІСЬКОЮ ОРГАНІЗАЦІЄЮ ПОЛІТИЧНОЇ ПАРТІЇ «БЛОК ДМИТРА ГОЛУБОВА» ОСОБА_2 .

Таким чином, у Рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року зроблено помилковий висновок про ненадання документу, який підтверджує сплату грошової застави до виборчої комісії для реєстрації кандидата на посаду Одеського міського голови, оскільки Одеському окружному адміністративному суду не було відомо відповідних обставин на час винесення судового рішення 02.10.2020, що є нововиявленою обставиною.

До аналогічного висновку про наявність нововиявлених обставин при подальшій реєстрації комісією дійшов П`ятий апеляційний адміністративний суд в аналогічній Постанові від 13.10.2020 по справі № 420/10019/20 при перегляді за нововиявленими обставинами Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду за заявою Одеської обласної організації політичної партії «Наш край».

В цій постанові П`ятий адміністративний апеляційний суд дійшов наступного висновку:

«Тому, колегія суддів вважає, що встановлені у ході розгляду даної заяви обставини стосовно встановлення виборчою комісією факту подання представником позивача 24 вересня 2020 року належного та повного пакету документів для реєстрації політичної партії є нововиявленою обставиною у розумінні вищевикладених положень КАС України».

Щодо необхідності врахування наступних обставин справи

Основний тезис, який не відповідає законодавству України, який був зазначений у Рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 - грошова застава має бути внесена місцевою організацією партії через свій банківський рахунок не відповідає законодавству України та є дискримінаційною практикою до відношенню до місцевих організацій, які не мають статусу юридичної особи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 34 Конституції України громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Політичні партії в Україні сприяють формуванню і вираженню політичної волі громадян, беруть участь у виборах. Членами політичних партій можуть бути лише громадяни України. Обмеження щодо членства у політичних партіях встановлюються виключно цією Конституцією і законами України. Усі об`єднання громадян рівні перед законом.

Відповідно до визначення, яке міститься у ст. 2 Закону України «Про політичні партії в Україні» політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

Частина 4 ст. 11 Закону України «Про політичні партії в України» визначає, що реєстрація обласних, міських, районних організацій або інших структурних утворень політичної партії, передбачених статутом політичної партії, здійснюється з набуттям статусу юридичної особи, якщо наявність такого статусу передбачена статутом партії, або без статусу юридичної особи.

На підставі вказаної статті доходимо до висновку, що законодавець в ч. 4 ст. 11 цього Закону надає свободу вибору діяльності місцевих утворень політичної партії та вважає законною утворення обласних, міських, районних організацій або інших структурних утворень політичної партії як зі статусом юридичної особи, так і без статусу юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Конституції України держава гарантує свободу політичної діяльності, не забороненої Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України «Про політичні партії в України» - політична партія, а також місцева організація політичної партії, яка в установленому порядку набула статусу юридичної особи, зобов`язані відкрити рахунки в установах банків України, на які перераховуватимуться всі кошти у безготівковій формі, які набуватимуться політичною партією чи її місцевою організацією.

Логіко-граматичне тлумачення ч. 4 ст. 11 Закону України «Про політичні партії в України» у системному зв`язку з ч. 6 ст. 14 Закону України «Про політичні партії в України» дозволяє дійти висновку, що виключно місцеві осередки, які зареєстровані зі статусом юридичної особи, зобов`язані відкрити рахунки в банках України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

На підставі вище викладеного, вважаємо, що місцеві організації, що не мають статусу юридичної особи, не зобов`язані та навіть гіпотетично не можуть мати рахунків у банках України через відсутність статусу юридичної особи, що є правомірною діяльністю за Закону України «Про політичні партії в Україні».

Відсутність статусу юридичної особи у місцевої організації та по суті правомірна діяльність за Закону України «Про політичні партії в Україні» за законодавством України стала підставою для кваліфікації таких дій судом як «виборче правопорушення» та стало фактично підставою для задоволення позову Судом І інстанції, а як наслідок протиправно позбавляє місцеву організацію можливості брати участь у місцевих виборах.

Висновок Одеського окружного адміністративного суду про належне перерахування виключно через банківську установу створює дискримінаційну практику та фактичне недопущення можливості участі у виборах місцевих організацій, які не мають статус юридичної особи та є дискримінацією у порівнянні з місцевими організаціями, які мають статус юридичної особи.

Вважаємо, що при перегляді слід застосувати наступні норми матеріального права, які підлягають врахуванню.

Статтею 222 ВК України визначено умови реєстрації кандидатів, зокрема, у депутати обласних, районних, районних у місті рад, а також міських, сільських, селищних рад (територіальних громад з кількістю виборців 10 і більше тисяч).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 222 ВК України обласна, районна, міська, районна у місті, сільська, селищна виборча комісія реєструє кандидатів у депутати, включених до єдиного та територіальних виборчих списків організації партії, за умови отримання нею, крім інших документів, зокрема, документа про внесення організацією партії грошової застави відповідно до статті 225 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 224 ВК України відповідна сільська, селищна, міська виборча комісія реєструє кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, висунутого організацією партії, за умови отримання нею документа про внесення грошової застави відповідно до статті 225 цього Кодексу.

Відповідно до статті 225 частини 2 Кодексу, організація партії, яка висунула виборчий список кандидатів у депутати обласної, районної, районної у місті, а також міської, селищної, сільської (територіальної громади з кількістю виборців 10 тисяч і більше) ради, кандидати на посаду міського голови (міста з кількістю виборців 75 тисяч і більше) або організація відповідної партії вищого рівня, а також особа, яка висувається кандидатом на посаду міського голови (міста з кількістю виборців 75 тисяч і більше) шляхом самовисування, після початку виборчого процесу та до подання документів до відповідної територіальної виборчої комісії для реєстрації кандидатів у депутати та на посаду міського голови вносить одним платежем у безготівковій формі на спеціальний рахунок виборчої комісії грошову заставу в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому на день початку виборчого процесу, на кожні 90 тисяч виборців відповідного єдиного територіального виборчого округу для кожного виду виборів окремо.

Відповідно до статті 225 частини 7 Кодексу, порядок внесення, повернення та перерахування грошової застави встановлюється Центральною виборчою комісією спільно з Міністерством фінансів України не пізніше як за 60 днів до дня голосування.

Згідно з Порядком внесення, повернення та перерахування грошової застави на місцевих виборах, затвердженим постановою Центральної виборчої комісії від 21 серпня 2020 року № 193 (далі по тексту - Порядок № 193) визначено коло суб`єктів внесення грошової застави.

Відповідно до пункту 3 абзацу 6 Порядку № 193 грошова застава вноситься місцевою організацією політичної партії, яка висунула кандидата на посаду міського голови, або місцевою організацією відповідної політичної партії вищого рівня.

Відповідно до пункту 3 абзацу 3 Порядку № 193 грошова застава вноситься місцевою організацією політичної партії, яка висунула виборчий список кандидатів у депутати обласної, районної, районної в місті а також міської, селищної, сільської ради (територіальної громади з кількістю виборців 10 тисяч і більше), або місцевою організацією відповідної політичної партії вищого рівня.

Таким чином, вищезазначеними положеннями визначений вичерпний перелік суб`єктів, що мають право внести грошову заставу на рахунок територіальної виборчої комісії - організацією політичної партії, яка висунула кандидата на посаду міського голови та виборчий список кандидатів у депутати обласної, районної, районної в місті а також міської, селищної, сільської ради, або організацією відповідної політичної партії вищого рівня (як вказано у Порядку № 193 - місцевою).

Стаття 227 Кодексу визначає порядок реєстрації кандидатів у депутати, зокрема, обласних, районних, районних у місті, а також міських, сільських, селищних рад (територіальних громад з кількістю виборців 10 тисяч і більше).

Так, згідно із частиною 1 вказаної статті кандидати у депутати, включені організацією партії до єдиного та територіальних виборчих списків, реєструються територіальною виборчою комісією Автономної Республіки Крим, відповідною територіальною обласною, районною, міською, районною у місті, сільською, селищною виборчою комісією за умови подання комісії документів, передбачених статтею 222 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 227 частиною 6 Кодексу територіальна виборча комісія не пізніш як на п`ятий день з дня прийняття заяви організації партії про реєстрацію кандидатів у депутати та доданих до неї необхідних документів приймає рішення про реєстрацію кандидатів у депутати або про відмову в їх реєстрації.

Відповідно до статті 229 частин 1, 2 Кодексу кандидат на посаду сільського, селищного, міського голови реєструється відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією, за умови подання їй документів, передбачених статтею 224 цього Кодексу. Подання документів до відповідної сільської, селищної, міської виборчої комісії для реєстрації кандидатів на посаду сільського, селищного, міського голови закінчується за тридцять днів до дня голосування.

Статтею 230 частиною 2 пунктом 1 Кодексу визначено, що територіальна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата на посаду міського голови, зокрема у разі відсутності хоча б одного з документів, зазначених у статті 224 частині 1 Кодексу, невідповідності таких документів, вимогам Виборчого кодексу України.

Відповідно до статті 230 частини 1 пункту 2 Кодексу, територіальна виборча комісія відмовляє в реєстрації всіх кандидатів у депутати, включених до виборчих списків місцевих організацій політичних партій або до переліку кандидатів у депутати в багатомандатних виборчих округах на відповідних місцевих виборах, у разі відсутності хоча б одного з документів, зазначених у пунктах 1-5 частини першої статті 222, пунктах 1,2,4 частини першої статті 223 цього Кодексу, невідповідності таких документів вимогам цього Кодексу (в тому числі щодо розміру грошової застави).

Відповідно до ч. 2 ст. 230 ВК України територіальна виборча комісія відмовляє в реєстрації окремого кандидата у депутати, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови у разі:

1) відсутності хоча б одного з документів стосовно кандидата у депутати, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, зазначених у пунктах 5-12 частини першої статті 222, пунктах 3-7 частини першої статті 223, частині першій статті 224 цього Кодексу, невідповідності таких документів вимогам цього Кодексу (в тому числі щодо розміру грошової застави кандидата на посаду міського голови)";

1-1) порушення порядку висування окремого кандидата у депутати, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, встановленого статтями 216-221 цього Кодексу, в тому числі щодо заборони одночасного висування;

2) отримання від уповноваженого органу інформації, що підтверджує факт припинення громадянства України особою, висунутою кандидатом у депутати, кандидатом на посаду сільського, селищного, міського голови;

3) отримання від уповноваженого органу інформації, що підтверджує факт виїзду особи, висунутої кандидатом у депутати, кандидатом на посаду сільського, селищного, міського голови, за межі України для постійного проживання;

4) отримання від суду належним чином засвідченої копії судового рішення, яким особу, висунуту кандидатом у депутати, кандидатом на посаду сільського, селищного, міського голови, визнано недієздатною;

5) наявності в особи, висунутої кандидатом у депутати, кандидатом на посаду сільського, селищного, міського голови, судимості за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, кримінального правопорушення проти виборчих прав громадян чи корупційного кримінального правопорушення, якщо ця судимість не погашена або не знята в установленому законом порядку;

6) виявлення інших обставин, які позбавляють особу, висунуту кандидатом у депутати, кандидатом на посаду сільського, селищного, міського голови, права бути обраною депутатом.

Таким чином, вказані норми ВК України вказують виключно як на підставу відмови в реєстрації або відсутність документу про сплату застави, або невідповідність вимогам Виборчого кодексу України.

При цьому Суд І інстанції не застосував ч. 3 ст. 230 ВК України, де зазначено наступне:

«Помилки і неточності, виявлені в поданих на реєстрацію документах, якщо їх наявність не є перешкодою для розуміння змісту викладених відомостей, не є підставою для відмови в реєстрації кандидатів у депутати, кандидатів на посаду сільського, селищного, міського голови».

У разі відсутності в поданих на реєстрацію документах інформації, яка обов`язково повинна бути зазначена відповідно до вимог цього Кодексу, про це невідкладно повідомляється відповідний суб`єкт подання документів.

Виявлені недоліки у поданих документах можуть бути усунуті шляхом подання не пізніше наступного дня після отримання зазначеного повідомлення уточнених або інших документів для реєстрації кандидатів у депутати, кандидатів на посаду сільського, селищного, міського голови.

Якщо уточнені або інші документи не надійшли у цей строк, відповідні документи вважаються відсутніми».

Оскільки відповідач зареєстрував повторно кандидата на посаду Одеського міського голови без надання повідомлення про недоліки у поданих документах, Судом І інстанції перейнято виключні дискреційні повноваження самої Одеської міської територіальної виборчої комісії.

Відповідно до ч. 4 ст. 230 ВК України рішення про відмову в реєстрації кандидата (кандидатів) у депутати, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови повинно містити вичерпні підстави відмови. Копія цього рішення не пізніше наступного дня після його прийняття видається (направляється) представнику організації партії (у разі висування такої особи організацією партії) та кандидату в депутати, кандидату на посаду сільського, селищного, міського голови (у разі самовисування).

Також судом зроблені суперечливі та взаємовиключні висновки, що підтверджується наступним.

Спочатку судом І інстанції зроблено наступний висновок:

«Таким чином, суд погоджується з аргументами позивача, що грошова застава була зроблена неналежним суб`єктом її внесення (Див. абзац 4 арк. 9 Рішення Суду І інстанції-).

Потім Суд робить інший суперечливий висновок:

«На підставі викладених обставин суд робить висновок, що документ про внесення грошової застави не відповідає вимогам Виборчого кодексу України, що є підставою для відмови у реєстрації кандидата на посаду міського голови».

При цьому судом неправильно здійснено тлумачення, оскільки визначення безготівковим розрахункам міститься в Інструкції про безготівкові розрахунки України в національній валюті, затвердженій Постановою НБУ № 11 від 21.01.2004.

Відповідно до в п.1.4 Інструкції: «Безготівкові розрахунки - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів.

Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді».

Логіко-нормативне тлумачення Інструкції дозволяє дійти висновку про те, що безготівковим розрахунком є як перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки, так і перерахування банками за дорученням коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів.

Проте цитуючи цю норму, суд вказує наступне:

«Проте суд звертає увагу на те, що в статті 225 Виборчого кодексу України вказано, що відповідний суб`єкт вносить грошову заставу у безготівковій формі, зокрема в цій статті вживається термін не

«безготівковий розрахунок», а «безготівкова форма». Тобто в даній статті йде мова не про форму розрахунку, а про форму здійснення платежу платником, де встановлюється обов`язок для суб`єкта внесення грошової застави здійснити платіж саме у безготівковій формі.

У своєму листі від 16.05.2019 №57-0007/26039 НБУ надає роз`яснення щодо здійснення переказів у готівковій та безготівковій формі, де зазначає, що для проведення переказу можуть використовуватися кошти як у готівковій (формі грошових знаків), так і в безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Розрахунки у разі їх здійснення без відкриття поточного рахунку шляхом унесення готівки до банків або небанківських фінансових установ, які в установленому законом порядку отримали ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунку, для подальшого її переказу на рахунки інших суб`єктів господарювання або фізичних осіб для платників коштів є готівковими, а для отримувачів коштів безготівковими.

Тобто для платника ситуація виглядає наступним чином: якщо платник оплачує зі свого банківського рахунку це безготівковий розрахунок, якщо ж він здійснює оплату готівкою (зокрема, шляхом унесення такої готівки до каси банку) це готівковий розрахунок».

Проте суд, цитуючи Лист НБУ від 16.05.2019 року, свідомо уникає цитування висновку, зробленого НБУ, за яким:

«Отже, зарахування коштів на рахунки торговців, незалежно від способу ініціювання цих переказів: або шляхом перерахування коштів з рахунка на рахунок, або внесення готівкових коштів для подальшого переказу за допомогою платіжних пристроїв, є безготівковими розрахунками».

Таким чином, логіко-нормативне тлумачення понять «безготівкова форма» та «безготівковий розрахунок» дозволяє дійти висновку, що ці поняття по суті є синонімами.

Тлумачення, яке зроблене судом, не відповідає змісту Листа НБУ та не ґрунтується на законодавстві України, оскільки виокремлює поняття «Безготівкова форма» та «Безготівкові розрахунки». При цьому судом повністю перекручується зміст визначення ««Безготівкові розрахунки», які закріплені в п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки України в національній валюті, затвердженій Постановою НБУ № 11 від 21.01.2004.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суховецький проти України» (Заява № 13716/02) вказано, що Конституційний Суд України вирішив, що виборча застава не є прямим чи непрямим обмеженням права виставляти свою кандидатуру на вибори, оскільки не є визначальною для права громадян обирати і бути обраними. Застава - це не що інше ніж попередня умова для здійснення реєстрації кандидата виборчою комісією. Усі кандидати в народні депутати зобов`язані сплатити однакову суму, незалежно від їхнього фінансового становища, тому умова сплати виборчої застави не може розглядатися як дискримінація за майновим станом. Виборча застава призначена, по-перше, сприяти підтриманню відповідального ставлення з боку потенційних кандидатів в народні депутати по відношенню до виборів, а по-друге, попереджувати зловживання виборчими правами. Більше того, вона є своєрідною перешкодою для непомірного чи необґрунтованого використання коштів Державного бюджету, призначених для покриття витрат, пов`язаних з виборами.

Більше того, висновок суду про можливість сплати виключно з власного рахунку є дискримінаційною практикою, що унеможливлює участь у місцевих виборах місцевим організаціям, які не є юридичною особою, є порушенням ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

«З аналізу cm. 225 Виборчого кодексу України суд робить висновок, що виборче законодавство встановлює для відповідного суб`єкта обов`язок сплатити грошову заставу у формі записів на рахунках в банках, тобто з власного розрахункового рахунку. Про це свідчить також встановлений ч. 4 статті 225 Виборчого кодексу України порядок перерахунку грошової застави на рахунок організації партії у разі прийняття міською територіальною виборчою комісією рішення про відмову в реєстрації кандидата на посаду міського голови».

Відповідно до статті 3 Першого Протоколу Конвенції Високі Договірні Сторони зобов`язуються проводити вільні вибори з розумною періодичністю шляхом таємного голосування в умовах, які забезпечують вільне вираження думки народу у виборі законодавчого органу.

Право обирати і бути обраним гарантоване статтею 3 Першого протоколу Конвенції, яке не є абсолютним.

Відповідно до практики Суду, для того, щоб встановити правомірність втручання у право, гарантоване ст. 3 Першого Протоколу Конвенції, застосовується так званий триступеневий тест, за яким органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли:

1) втручання здійснюється згідно із законом

2) має легітимну мету;

3) є необхідним у демократичному суспільстві (принцип пропорційності).

Щодо порушення вимог «втручання згідно із законом»

Словосполучення «відповідно до закону» вимагає, по-перше, аби оспорюваний захід мав юридичну основу у національному праві.

По-друге, воно стосується «якості закону», про який ідеться, і передбачає вимогу, що такий закон має бути доступний для відповідної особи, яка, крім того, повинна мати можливість передбачити його наслідки для себе, і такий закон повинен відповідати принципу верховенства права (див. з-поміж інших джерел п. 55 рішення Суду у справі «Корр проти Швейцарії» від 25.03.1998 р. (Reports of Judgments and Decisions 1998-11).

Зазначене словосполучення означає, зокрема, що норми національного права мають бути достатньо передбачуваними, аби вказати особам на обставини та умови, за яких органи влади мають право вдатися до заходів, які впливатимуть на конвенційні права цих осіб (див. п. 39 рішення Суду у справі «C.G. and Others проти Болгарії» від 24.04.2008 р. (справа № 1365/07)). Більше того, закон повинен надавати певний ступінь юридичного захисту від свавільного втручання з боку органу влади.

У цій справі законодавство України не відповідало ознакам «правового» закону через наявність прогалини у законодавстві, які не надають доступу до участі в виборах.

Вимога «грошова застава має бути внесена місцевою організацією партії через свій банківський рахунок» не відповідає законодавству України тає дискримінаційною практикою по відношенню до місцевих організацій, які не мають статусу юридичної особи з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 11 Закону України «Про політичні партії в України» визначає, що реєстрація обласних, міських, районних організацій або інших структурних утворень політичної партії, передбачених статутом політичної партії, здійснюється з набуттям статусу юридичної

особи, якщо наявність такого статусу передбачена статутом партії, або без статусу юридичної особи.

Тобто законодавець в ч. 4 ст. 11 цього Закону надає свободу вибору діяльності місцевих утворень політичної партії та вважає законною утворення обласних, міських, районних організацій або інших структурних утворень політичної партії як зі статусом юридичної особи, так і без статусу юридичної особи.

Стаття 255 ВК України, вказує, що організація партії, яка висунула виборчий список кандидатів у депутати обласної, районної, районної у місті, а також міської, селищної, сільської (територіальної громади з кількістю виборців 10 тисяч і більше) ради, кандидати на посаду міського голови (міста з кількістю виборців 75 тисяч і більше) або організація відповідної партії вищого рівня, а також особа, яка висувається кандидатом на посаду міського голови (міста з кількістю виборців 75 тисяч і більше) шляхом самовисування, після початку виборчого процесу та до подання документів до відповідної територіальної виборчої комісії для реєстрації кандидатів у депутати та на посаду міського голови вносить одним платежем у безготівковій формі на спеціальний рахунок виборчої комісії грошову заставу.

Відсутність статусу юридичної особи у місцевої організації та по суті правомірна діяльність за Законом України «Про політичні партії в Україні» за законодавством України стала підставою для кваліфікації таких дій судом як «виборче правопорушення» та стало фактично підставою для задоволення позову Судом І інстанції, а як наслідок позбавляє місцеву організацію можливості брати участь у місцевих виборах.

Висновок Одеського окружного адміністративного суду про належне перерахування виключно через банківську установу через пробіли у законодавстві створює перешкоди участі місцевої організації у місцевих виборах, що не відповідає принципу верховенства права.

Вважаємо, що оскільки суд скасував реєстрацію Заявника через пробіли у законодавстві України, то втручання відбувалося «всупереч закону».

У цьому контексті необхідно визначити чіткість «виборчого правопорушення», оскільки при оцінці чіткості законодавчих актів має існувати розумний підхід, оскільки загальне формулювання actus reus таких правопорушень є питанням об`єктивної необхідності.

У протилежному випадку законодавчий акт не буде всебічно охоплювати питання та вимагатиме постійного перегляду та внесення змін, щоб відповідати новим обставинам, що виникають у практиці.

Отже, опис правопорушення у законодавчому акті, який ґрунтується на переліку конкретних видів поведінки, але має загальне та необмежене кількісно застосування, не забезпечує гарантії належного вирішення питання передбачуваності закону. Повинні бути визначені та вивчені інші фактори, що впливають на якість правового регулювання та адекватність юридичного захисту від свавілля.

Відповідно до практики ЄСПЛ, яка була зазначена у Рішенні ЕСПЛ «Суховецький проти України» суд розглядав справи, що стосуються інших загальних заходів, які порушують виборчі права.

Він встановив порушення статті 3 Першого протоколу у випадках загальної відмови певним категоріям виборців виражати свою думку під час виборів членів парламенту та через відмову або небажання органів влади розслідувати або ж, у випадку необхідності, виправляти ситуацію.

Як і у нашій справі, у справах Metthews та Aziz заявники (як мешканець ОСОБА_3 та член Турецько-кіпріотської громади, що проживає на контрольованій урядом території Кіпру, відповідно) були позбавлені права голосувати на виборах до Європейського парламенту або до Кіпрської палати представників через існування законодавчих прогалин (Рішення ЄСПЛ у справі Матьюз проти Сполученого Королівства (Matthews v. United Kingdom [GS]), Заява № 24833/94, п. 64, ECHR 1999-1, Рішення ЕСПЛ у справі Азіз проти Кіпру (Aziz v. Cyprus), Заява № 69949/01, п. 29, ECHR 2004).

У справі Hirst порушення було спричинено загальною забороною виборчого права ув`язнених осіб, що відбувають покарання (Hirst, згадане вище, параграфи 79-82).

У цій справі через існування законодавчих прогалин по суті правомірна діяльність веде до недопуску до участі у місцевих виборах, що не відповідає критерію «якості закону» та є порушення «втручання згідно з законом».

2) Чи мало втручання легітимну мету?

В Рішенні ЄСПЛ «Суховецький проти України» Суд зазначає, що вимога виборчої застави для кандидатів на виборах існує не лише в Україні. Виборче право цілого ряду держав-членів містить таку вимогу, щоб завадити легковажним кандидатам виставляти на вибори свою кандидатуру. Більше того, Венеціанська комісія розцінила цю мету як законну, а вимогу застави як, в принципі, прийнятний інструмент для її досягнення (див. пункти 37-39 вище). Також не слід залишати поза увагою участь держави у видатках кампанії, спрямованих на підтримання рівності між кандидатами.

У цій справі кандидат від Одеської міської організації не оспорює розмір застави, оскільки було внесено відповідну суму на розрахунковий рахунок Одеської територіальної виборчої комісії.

У цій справі питання викликає саме спосіб внесення застави, який встановлював дискримінаційні вимоги до незареєстрованих організацій та негнучкий спосіб внесення застави, що є порушенням вимог пропорційності.

3) Чи було втручання пропорційним?

У цій справі втручання також не відповідало ознакам «необхідності в демократичному суспільстві», оскільки внаслідок пробілу у законодавстві України фактично відсутність статусу юридичної особи у місцевої організації, що по суті є правомірною діяльністю, стала підставою для недопущення до виборів через неможливість сплати грошової застави через банківський рахунок.

Держава не надала можливість альтернативи для таких організацій, не надала можливості виправити цю ситуацію, обрала негнучкий спосіб втручання, який не дозволяв альтернатив, що не відповідало ознакам «пропорційності».

Окрім цього, відповідно до ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

ЄСПЛ в своїй прецедентній практиці встановив, що дискримінація означає різне поводження без об`єктивного і розумного обґрунтування, з особами, які знаходяться в схожій ситуації (Постанова Європейського Суду по справі «Уілліс проти Сполученого

Королівства [Willis v. the United Kingdom], Скарга № 36042/97, § 48, Збірник Постанов та рішень Європейського суду з прав людини ECHR 2002-IV; Постанова Європейського Суду від 25 жовтня 2005 року по справі «Окпісц проти Німеччини» [Okpisz v. Germany], скарга № 59140/00, § 33).

В цій справі через законодавчі пробіли всупереч закону фактично створено дискримінаційну практику, за якою місцеві організації політичних партій, які не зареєстровані як юридичні особи, що не заборонено Законом України «Про політичні партії в Україні» на відміну від місцевих організацій, які мають статус юридичної особи, фактично через таке незаконне трактування положень Виборчого кодексу України позбавлені можливості приймати участь у місцевих виборах, що є грубим порушенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У відповідності до статті 11 частини 1 Кодексу, громадяни України, які є виборцями, мають право висування кандидатів на виборах, яке реалізується ними через політичні партії та їхні місцеві організації або шляхом самовисування у порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 19.10.2020 року відкрито провадження за заявою представника третьої особи кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області Голубова Дмитра Івановича про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі №420/9857/20 та призначено судове засідання на 19 жовтня 2020 року о 16:00 год.

В судовому засіданні представник третьої особи заявив клопотання про відвід головуючому судді у справі Бойко О.Я. на підставі п.4 ч.1 статті 36 КАС України.

Ухвалою суду від 19.10.2020 р. відведено головуючого суддю Бойко О.Я. від розгляду заяви за нововиявленими обставинами по справі №420/9857/20.

Вказана справа надійшла до розгляду судді Потоцької Н.В. після повторного автоматизованого розподілу заяв, згідно ухвали від 19.10.2020р (19:17 год.).

Ухвалою суду від 19.10.2020 року прийнято до провадження заяву представника третьої особи кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області Голубова Дмитра Івановича про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі №420/9857/20.

20.10.2020 року канцелярією суду за вхід. № ЕП/17623/20 зареєстрована заява представника третьої особи адвоката Лещенко А.В. про відвід судді Потоцької Н.В. від розгляду заяви про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 року по справі №420/9857/20.

Ухвалою суду від 20.10.2020 року заяву визнано необґрунтованою та передано з метою вирішення питання про відвід, у порядку визначеному ст. 31 КАС України.

Ухвалою суду від 20.10.2020 року (суддя Юхтенко Л.Р.) у задоволенні заяви представника третьої особи адвоката Лещенко А.В. від 20.10.2020 року про відвід судді Потоцької Н.В. від розгляду заяви про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 року по справі № 420/9857/20 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

19.10.2020 року через канцелярію суду за вхід. № ЕП/17533/20 від кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_1 надійшов відзив на заяву за підписом адвокат Скиби Є.А., який обґрунтований наступним.

По перше, заявник вдається до переоцінки доказів та обставин, встановлених судом першої та апеляційної інстанції при розгляді справи № 420/9857/20 стосовно відповідності документів, поданих Одеською міською організацією Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» для реєстрації ОСОБА_2 кандидатом на посаду Одеського міського голови вимогам Виборчого кодексу України.

Пояснювальна записка від 11.10.2020р. та доповідна записка від 12.10.2020р. є доказами на підтвердження обставин, що були досліджені судом, а обставини дотримання, на думку Заявника, порядку внесення грошової застави були оцінені судом при розгляді справи № 420/9857/20, натомість переоцінка наявних доказів та нові докази, стосовно обставин, що були встановлені судом, не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні ст. 361 КАС України.

19.10.2020 року через канцелярію суду за вхід. № ЕП/17850/20 від представника Одеської міської територіальної виборчої комісії надійшов відзив на заяву за підписом адвокат Чапуріної С.І., який обґрунтований наступним.

Заявник в своєї заяві фактично намагається, щоб суд першої інстанції здійснив переоцінку доказів, які під час розгляду справи № 420/9857/20 - не розглядалися, не існували.

Докази, на які посилається заявник виникли після того, коли суд першої та апеляційної інстанції ухвалив рішення і яке відповідач у відповідності до вимог КАС України виконала.

Станом на 19 жовтня 2020 року у відповідності до вимог Виборчого кодексу відповідач вже сформував виборчі бюлетені та вже сьогодні отримує надруковані виборчі бюлетені.

Крім того, постанова від 11.10.2020 року за № 160 на яку посилається третя

особа - була скасована постановою ЦВК за № 381 від 13.10.2020 року, якою було встановлено, що постанова 11.10.2020 року за № 160 була постановлена з порушенням вимог Виборчого кодексу України, а також було встановлено факт систематичний порушення Одеською міською територіальною виборчою комісією Одеського району Одеської області Конституції України, Виборчого кодексу України та законів України.

Також слід зазначити, що КАС України не передбачає для виборчих справ звернення до суду з заявою за нововиявленими обставинами.

21.10.2020 року через канцелярію суду за вхід. № ЕП/17954/20 від представником заявника, за підписом адвоката Лещенко А.В. надана відповідь на відзив, яка підтверджує доводи, викладені у поданій заяві за нововиявленими обставинами та містить пояснення щодо оскарження постанови ЦВК №381 від 13.10.2020 року.

ОБСТАВИНИ ЗАЯВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

30.09.2020 року до Одеського окружного адміністративного суду звернувся кандидат на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_1 з позовом до Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області, за участю третьої особи - кандидата на посаду Одеського міського голови Голубова Дмитра Івановича про визнання протиправною та скасування постанови Одеської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області від 29 вересня 2020 року № 93 "Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією Політичної партії "Блок Дмитра Голубова".

За результатами розгляду рішенням Одеського окружного адміністративного суду (головуючий суддя ОСОБА_4 ) від 02.10.2020 року по справі № 420/9857/20 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Одеської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області від 29.09.2020 р. № 93 «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією політичної партії «Блок Дмитра Голубова». Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погодившись з оскаржуваним рішенням, відповідач та третя особа, подали апеляційні скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

За результатами апеляційного розгляду 05.10.2020 року Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду, апеляційні скарги Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області, кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року залишено без змін.

10.10.2020р. до Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області надійшла заява (реєстраційний № 378) від Одеської міської організації політичної партії «Блок Дмитра Голубова» про повторний розгляд заяви про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови, висунутого Одеською міською організацією політичної партії «Блок Дмитра Голубова» від 24.09.2020р.

11 жовтня 2020 року о 20 год. 47 хв. Одеська міська територіальна виборча комісія Одеського району Одеської області прийняла постанову №160 «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією політичної партії «Блок Дмитра Голубова», якою гр. ОСОБА_2 зареєстрований кандидатом на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області.

12.10.2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_1 до Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_2 в якому позивач просить:

встановити факт одноразового грубого порушення Одеською міською територіальною виборчою комісією Одеського району Одеської області Конституції України та Виборчого кодексу України при прийнятті постанови №160 від 11.10.2020 р. «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого ОДЕСЬКОЮ МІСЬКОЮ ОРГАНІЗАЦІЄЮ ПОЛІТИЧНОЇ ПАРТІЇ «БЛОК ДМИТРА ГОЛУБОВА»;

визнати протиправною та скасувати постанову Одеської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області від №160 від 11.10.2020р. «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого ОДЕСЬКОЮ МІСЬКОЮ ОРГАНІЗАЦІЄЮ ПОЛІТИЧНОЇ ПАРТІЇ «БЛОК ДМИТРА ГОЛУБОВА» (справа № 420/10437/20).

Рішенням від 13.10.2020 року позов задоволено повністю.

Встановлено факт одноразового грубого порушення Одеською міською територіальною виборчою комісією Одеського району Одеської області Конституції України та Виборчого кодексу України при прийнятті постанови № 160 від 11.10.2020р. «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією політичної партії «Блок Дмитра Голубова».

Визнано протиправною та скасовано постанову Одеської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області № 160 від 11.10.2020р. «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією політичної партії «Блок Дмитра Голубова».

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2020 року апеляційну скаргу кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року - залишено без змін.

13.10.2020 року ЦВК прийняла Постанову №381 «Про скарги Одеської міської організації політичної партії «Блок Дмитра Голубова» від 10.10.2020 року, зареєстровані в Центральній виборчій комісії за №21-34-17450 і №21-34-17451».

20.10.2020 року Шостим апеляційним адміністративним судом прийнято рішення у справі №855/67/20 за позовом ОСОБА_2 та Одеської міської організації політичної партії «Блок Дмитра Голубова» до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови №381 від 13.10.2020 року в частині пункту 2 резолютивної частини постанови, якою скасовано постанови Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області від 11.10.2020 №155 «Про реєстрацію кандидатів у депутати Одеської міської ради Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25.10.2020», №159 «Про реєстрацію кандидатів у депутати Одеської міської ради Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25.10.2020, висунутих Одеською міською організацією політичної партії «Блок Дмитра Голубова» та №160 «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25.10.2020, висунутих Одеською міською організацією політичної партії «Блок Дмитра Голубова», яким в задоволенні позову відмовлено.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частин першої та другої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що спричинили ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Наведене свідчить, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

У свою чергу істотні для справи обставини - це ті обставини, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною Великою Палатою Верховного суду у постанові від 27 травня 2020 року у справі №802/2196/17-а.

Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Заява представника третьої особи кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_2 (адвоката Лещенко А.В.) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі за адміністративним позовом кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_1 до Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області, третя особа кандидат на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови від 29.09.2020 р. № 93 «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» в цій справі обґрунтована наявністю:

пояснювальної записки Голови Одеської міської організації від 11.10.2020 року та письмових пояснень Голови Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» від 12.10.2020 року;

Постанови Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області №160 від 11 жовтня 2020 року «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією Політичної партії «Блок Дмитра Голубова», отримана Заявником 11 жовтня 2020 року;

неврахуванні судом норм Виборчого кодексу України та Закону України «Про політичні партії в Україні»,

які надають детальні факти, які існували на момент розгляду справи, а саме: що Одеська міська організація Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» є міською організацією та не зареєстрована як юридична особа.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява №52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі "Желтяков проти України", заява №4994/04, пункт 43).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що наявність пояснювальної записки Голови Одеської міської організації від 11.10.2020 року та доповідної записка Голови Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» від 12.10.2020 року, не є нововиявленою обставиною у розумінні вимог статті 361 КАС України, а відтак не є підставою для перегляду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Щодо пояснювальної записки Голови Одеської міської організації від 11.10.2020 року за підписом ОСОБА_5

«… ОСОБА_5 , є Головою Одеської міської організації Політичної партії «Блок Дмитра Голубова», яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, буд. 28/3, літера А, кабінет 324, надаю наступні пояснення.

Одеська міська організація Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» є міською організацією Політичної партії «Блок Дмитра Голубова». Відповідно до ЗУ «Про політичні партії» наша міська організація не має статусу юридичної особи, а функціонує відповідно до Статуту Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» без реєстрації статусу юридичної особи як міська організація без реєстрації юридичної особи, що відповідає ЗУ «Про політичні партії в Україні» та Статуту партії. Через відсутність статусу юридичної особи у Одеської міської організації, що дозволено ст. 14 ЗУ «Про політичні партії» та Статутом Партії, наша організація не має можливості відкрити рахунки у будь-якому банку в України, а законодавством не передбачено обов`язку міської організації політичної партії мати розрахункові рахунки у банках України.

З початком виборчої компанії по виборам депутатів обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів в районах міста, так і в місті Одесі, Одеського району Одеської області 25 жовтня 2020 року як Одеська міська організація Політичної партії «Блок Дмитра Голубова», так і сам кандидат на посаду Одеського міського голови ОСОБА_2 активно приймали участь у формуванні дільничих комісій, висувала кандидатури у члени комісій, подавали свої подання та приймали участь у жеребкуванні. При цьому як Одеська міська територіальна виборча комісія Одеської області, так і районні комісії приймали такі подання та ніяких заперечень стосовно статусу Одеської міської організації не висували.

Одеська міська організація Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» за погодженням з Вищою Радою Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» вирішила висунути кандидатів в депутата Одеської міської рада Одеського району Одеської області та кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області для участі на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року від Одеської міської організації Політичної партії «Блок Дмитра Голубова».

Однією з умов реєстрації кандидатів в депутата Одеської міської ради та кандидата на посаду Одеського міського голови для участі на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року відповідно до ст. 225 Виборчого кодексу України є внесення грошової застави в розмірі 153 372,00 грн. (сто п`ятдесят три тисячі триста сімдесят дві гри. 00 коп.) на рахунок Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області.

Ще до початку виборів Одеська міська організація Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» отримала спонсорські внески від третіх осіб, що не є членами Партії для сплати внесків. Це відповідає положенням Статуту політичної партії та законодавству України. Після початку реєстрації кандидатів на місцеві вибори керівними органами Партії було прийнято рішення використати отримані спонсорські кошти для внесення грошових застав на рахунок Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області для участі на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року.

У зв`язку з тим, що Одеська міська організація Політичної партії «Блок Дмитра Годунова» не є юридичною особою та не має власного банківського рахунку. Одеська міська організація не має можливості перевести грошові кошти через банківський рахунок на рахунок комісії, тому керівними органами Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» було вирішено, що Одеська міська організація Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» сплатить відповідну суму на визначений рахунок Одеської міської територіальної виборчої комісії через Голову Одеської міської організації шляхом зарахування отриманих грошових коштів у якості грошових застав за висування кандидата на посаду Одеського міського голови та кандидатів в депутати Одеської міської ради за допомогою касової операції у відділенні банку.

23.09.2020 року мною були внесені грошові застави за висування Одеською міською організацією Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області у розмірі 153 372,00 грн. (сто п`ятдесят три тисячі триста сімдесят дві гри. 00 коп.), та за висування Одеською міською організацією Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» кандидатів в депутати Одеської міської ради Одеського району Одеської області у розмірі 153 372,00 грн. (сто п`ятдесят три тисячі триста сімдесят дві грн. 00 коп.), що підтверджується копіями квитанцій Публічного акціонерного товариства «БАНК ВОСТОК».

У зв`язку із відсутністю статусу юридичної особи у Одеської міської організації Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» у квитанціях про сплату грошових застав було зазначено код ЄДРПОУ партії вищого рівня, яка має статус юридичної особи та код ЄДРПОУ - код Політичної партії «Блок Дмитра Голубова».

Іншим чином сплатити грошову заставу через відсутність статусу юридичної особи у Одеської міської організації неможливо, тому такий формалізм фактично створює перепони та позбавляє велику кількість місцевих відділень партій, які не зареєстровані як юридичні особи, приймати участь у місцевих виборах…».

З огляду на встановлене суд вважає за необхідне зазначити

Згідно з Державним класифікатором управлінської документації ДК 010-98, затвердженим Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 31.12.1998 № 1024, належать до підкласу 0201 «Документація з організації та припинення діяльності юридичної особи» класу 02 «Організаційно розпорядча документація». Вимоги ж до їх оформлення містяться в ДСТУ 4163-2003 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» та в Збірнику уніфікованих форм організаційно розпорядчих документів, схваленому Методичною комісією Державного комітету архівів України (протокол від 20.06.2006 № 3).

Пояснювальна записка - це службовий документ, який містить пояснення змісту окремих положень іншого документа (плану, звіту тощо) або причин якоїсь події, ситуації, що склалася, вчинків та поведінки окремих працівників. Розрізняють внутрішні та зовнішні пояснювальні записки.

Під час складення і оформлення пояснювальної записки слід мати на увазі, що:

- датою пояснювальної записки є дата її підписання, а не дата події, що сталася;

- внутрішні пояснювальні записки реєструють окремо від зовнішніх. Реєстраційний індекс зовнішнім пояснювальним запискам надають за журналом (картотекою, базою даних) реєстрації вихідних документів;

- у разі складення внутрішньої пояснювальної записки від імені працівника підприємства на ім`я керівника структурного підрозділу, керівника підприємства або його заступника, нижче реквізиту «Адресат» працівник має вказати відомості про себе: назву посади, прізвище, ім`я та по батькові (у родовому відмінку);

- заголовок пояснювальної записки має стисло і точно визначати смисловий аспект змісту документа. Заголовок до внутрішньої пояснювальної записки, складеної працівником структурного підрозділу у довільній формі, оформлювати необов`язково;

- якщо пояснювальну записку подають або надсилають разом з додатками, то про це роблять відповідну відмітку;

- зовнішню пояснювальну записку підписує керівник організації, а внутрішню - її автор (керівник або працівник відповідного структурного підрозділу);

- у зовнішній пояснювальній записці у разі потреби може бути оформлено реквізит «Прізвище виконавця і номер його телефону».

Отже, пояснювальна записка це службовий документ, який містить пояснення змісту події, які мали місце раніше (виникли і відбувались), у спірних правовідносинах, це 23.09.2020 року, отже, формування вказаного документу 11.10.2020 року не вказує на виникнення і існування вказаної обставини як, нововиявленої в розумінні приписів КАС України.

Крім того, ОСОБА_5 вказує, що він є Головою Одеської міської організації Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» при цьому доказів створення та діяльності Одеської міської організації Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» у правовому полі не надає.

ОСОБА_5 зазначає, що відповідно до Закону України «Про політичні партії» міська організація не має статусу юридичної особи, а функціонує відповідно до Статуту Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» без реєстрації статусу юридичної особи як міська організація без реєстрації юридичної особи.

Відповідно до пункту 5.3. Статуту Політичної партії «Блок Дмитра Голубова», місцева організація Партії створюється із сферою діяльності відповідно до адміністративно-територіального устрою України в межах сіл, селищ, районів, міст районного значення, міжобласного значення, районів у містах.

Відповідно до пункту 5.3.3. Статуту місцеві організації Партії реєструються відповідним органом державної влади без статуту юридичної особи.

Доказів реєстрації органом державної влади Одеської міської організації Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» суду не надано.

Окремо суд вважає за необхідне вказати на Правовий висновок ВС (Постанова ВС/КАС від 09.10.2020 у справі №855/63/20).

Єдиним правильним способом унесення застави за кандидата в народні депутати України, висунутого політичною партією, є безготівковий переказ з банківського рахунку політичної партії на спеціальний рахунок ЦВК.

Фабула справи: Суть спору у даній справі полягає у тому, що політична партія оскаржила постанову ЦВК про відмову в реєстрації кандидата у народні депутати, висунутого партією (позивачем), в одномандатному виборчому окрузі № 208 на проміжних виборах народного депутата України 25.10.2020, через порушення порядку внесення грошової застави.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення у частині відмови в реєстрації позивача кандидатом у народні депутати є протиправним, адже воно прийняте на підставі хибного висновку про порушення ПП «Блок Дмитра Голубова» порядку внесення застави. Позивач доводить, що Закон України «Про вибори народних депутатів України» не висуває конкретних безальтернативних вимог до способу внесення застави, а тому посилання відповідача на те, що застава мала вноситися виключно шляхом банківського переказу з рахунку політичної партії на спеціальний рахунок ЦВК є безпідставними.

Правова позиція ВС/КАС: Колегія суддів погодилась із висновками суду першої інстанції, зазначивши наступне.

Аналіз вимог частини другої статті 56 Закону №4061 у взаємозв`язку з пунктом 6 Роз`яснень дає підстави для висновку, що за кандидата в народні депутати, висунутого політичною партією, застава вноситься партією шляхом банківського переказу коштів зі свого рахунку на спеціальний рахунок ЦВК.

У спірних правовідносинах грошову заставу за позивача було внесено шляхом перерахування банком за дорученням голови ПП «Блок Дмитра Голубова» коштів, унесених ним готівкою в касу банку.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що обраний позивачем спосіб унесення застави не відповідає вимогам частини другої статті 56 Закону №4061 та пункту 6 Роз`яснень, у зв`язку з чим правильними є висновки суду першої інстанції про те, що квитанція відповідного банку не підтверджує внесення застави за позивача саме політичною партією, що висунула її кандидатом в народні депутати України.

Аналіз положень частини першої статті 13, частини другої статті 16, статті 17 Закону №1932 у контексті завдань ЦВК дають підстави для висновку, що роз`яснення ЦВК щодо застосування законодавства України про вибори не обмежуються суто технічною стороною організації та проведення виборів і є обов`язковими для усіх без виключення суб`єктів виборчого процесу, яких воно стосується, або які в межах виборчого процесу застосовують відповідну норму.

Щодо самого Роз`яснення, у якому визначений спосіб унесення застави, то Суд зазначає, що його зміст цілком відповідає змісту положень частини другої статті 56 Закону №4061, якою визначено, що обов`язок внесення застави за кандидата в депутати, висунутого партією, покладається на відповідну партію.

Застава як умова реєстрації кандидата в народні депутати України є гарантією того, що кандидат і партія, яка його висунула, зробили усвідомлений вибір брати участь у відповідних виборах, а особливий порядок її внесення (у безготівковій формі безпосередньо з рахунку партії) є способом попередження схем прихованої підтримки партій і кандидатів спонсорами чи третіми особами, та/або можливих зловживань суб`єктами виборчого процесу виборчими правами, наприклад, висування кандидатів «двійників», «технічних» чи інших кандидатів, єдиною метою яких є створення різного роду перешкод під час реалізації активного чи пасивного виборчого права.

Указаний спосіб також цілком узгоджується зі Статутом Політичної партії «Блок Дмитра Голубова», відповідно до пункту 9.10 якого грошові внески, як джерело коштів і майна партії, здійснюються шляхом перерахування їх на банківський рахунок партії та вимогами статей 14, 17 Закону України «Про політичні партії», які зобов`язують політичні партії використовувати виключно безготівкову форму будь-яких операцій з грошима.

З урахуванням викладеного Суд уважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що, відмовляючи у реєстрації ОСОБА_7, висунутої ПП « Блок Дмитра Голубова», кандидатом у народні депутати, ЦВК діяла на підставі, у межах повноважень і в порядку, передбаченому законом, і погоджується з його рішенням про відмову в позові».

Щодо письмових пояснень вих. № 36/18/08/54 від 12.10.2020 року за підписом Голови Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» Одношивкіної О.А.

«…Відповідно до пункту 1 розділу 1 Статуту Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» Політична партія «Блок Дмитра Голубова» є політичною партією, що об`єднує на засадах добровільності громадян України - прихильників Програми Партії, з метою формування і вираження політичної волі громадян, побудові незалежної правової держави та громадянського суспільства соціальної справедливості, участі у виборах та інших політичних заходах.

Партія провадить свою діяльність відповідно до Конституції України, Закону України «Про політичні партії в Україні», а також інших законів України та згідно з Програмою партії та Статутом.

Відповідно до пункту 5.1. Статуту Партія, її структурні утворення будуються за адміністративно-територіальною, територіальною та/або іншими ознаками.

Відповідно до пункту 5.1.1. Статуту до організаційної структури Партії входять: організації Партії, а саме: первинні осередки, місцеві (сільські, селищні, районні у містах, міські, районні) організації Партії; регіональні (Кримська республіканська, обласні, Київська та Севастопольська міські) організації Партії; Вища рада Партії; Контрольно-ревізійна комісія Партії.

Відповідно до пункту 5.1.2. Статуту для кожної організації Партії керівними органами вищого рівня є:

- керівні органи організації Партії вищого рівня;

- керівні органи Партії.

Відповідно до пункту 5.1.3. Статуту організації Партії використовують найменування Партії з доповненнями, які визначають їх місце в організаційній структурі Партії.

Відповідно до пункту 5.3. Статуту місцева організація Партії створюється із сферою діяльності відповідно до адміністративно-територіального устрою України в межах сіл, селищ, районів, міст районного значення, міжобласного значення, районів у містах.

Відповідно до пункту 5.3.3. Статуту місцеві організації Партії реєструються відповідним органом державної влади без статуту юридичної особи.

Відповідно до пункту 6.4. Статуту до повноважень Вищої ради Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» належить прийняття рішень щодо організаційних заходів із підготовки та проведення виборів, підготовка та затвердження виборчих документів Партії.

Оскільки Виборчий кодекс України містить вимоги щодо сплати грошової застави саме організацією партії - суб`єктом висування кандидата на посаду міського голови (або організацією вищого рівня), а Одеська міська організація Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» не є юридичною особою та не має власного рахунку, то Вищою радою Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» було вирішено внести грошову заставу за кандидата на посаду міського голови ОСОБА_2 через Голову Одеської міської організації Політичної партії «Блок Дмитра Голубова», якою ОСОБА_2 і був висунутий.

Також з аналогічних підстав, Вищою радою Політичною партії «Блок Дмитра Голубова» було вирішено внести грошову заставу за кандидатів в депутати Одеської міської ради через Голову Одеської міської організації Політичної партії «Блок Дмитра Голубова», якою вони і були висунуті…»

Суд критично ставиться до вказаних письмових пояснень, як до вказаної заявником нововиявленої обставини, оскільки це не є обставина, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Крім того, Статут це установчий документ, на основі якого діє політична партія, встановлений засновником організації обсяг правил, що регулюють її правовий стан, відносини, пов`язані з внутрішнім управлінням, стосунки з іншими організаціями чи громадянами.

Політичні партії є головними інститутами політичної системи громадянського суспільства, без яких демократія не є дієздатною. У правовому розвинутому суспільстві політичні партії є інструментом здійснення цивілізованого процесу формування як законодавчої, так і виконавчої влад. Тому право на створення політичних партій є однією з базових свобод сучасних демократій. Саме поняття існування свободи створення політичних партій є правовою основою багатопартійної політичної системи, навіть якщо про неї ніде в правових актах не йде мова.

Статтею 36 Конституції України визначається і гарантується право громадян на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних та інших інтересів. З реалізацією права громадян на свободу об`єднання тісно пов`язано питання побудови громадянського суспільства в Україні.

Виборчим законодавством України партії визначені як єдині суб`єкти виборчого процесу. У зв`язку з цим, необхідно також наголосити на тому, що діяльність політичних партій регламентується і залежить не тільки від закону про політичні партії, а й від норм, що регулюють порядок проведення виборів.

Законом України "Про політичні партії в Україні" закріплюється юридичне визначення поняття політичної партії, встановлюється порядок створення та припинення діяльності партій, запроваджуються основні принципи їх організаційної побудови, форми участі в політичному житті, джерела фінансування тощо.

Відповідно до Закону України "Про політичні партії в Україні" політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

Порядок створення політичної партії визначений статтею 10 Закону, згідно з якою рішення про створення політичної партії приймається на її установчому з`їзді (конференції, зборах). Це рішення має бути підтримано підписами не менше десяти тисяч громадян України, які відповідно до Конституції України мають право голосу на виборах. Ці підписи повинні бути зібрані не менш як у двох третинах районів не менш як двох третин областей України, міст Києва і Севастополя, Автономної Республіки Крим.

Статтею 11 Закону України "Про політичні партії в Україні" передбачено, що політична партія протягом шести місяців з дня реєстрації забезпечує утворення та реєстрацію у встановленому Законом порядку своїх обласних, міських, районних організацій у більшості областей України, містах Києві, Севастополі, Автономній Республіці Крим.

У зв`язку з цим необхідно звернути увагу на рішення Конституційного Суду України, від 12 червня 2007 р. N 2-рп/2007 (справа про утворення політичних партій в Україні) та від 16 жовтня 2007 р. № 9-рп/2007 у справі за конституційним поданням Міністерства юстиції України про офіційне тлумачення положень частини шостої статті 11 Закону України "Про політичні партії в Україні" (справа про утворення та реєстрацію партійних організацій).

Згідно зі статутами політичних партій їх структуру складають обласні, Київська та Севастопольська міські, республіканська в Автономній Республіці Крим, районні, міські організації, а також первинні осередки. Статутами політичних партій передбачена легалізація своїх структурних утворень у встановленому законом порядку.

Розгалужена система місцевих організацій (осередків) політичних партій дає змогу забезпечити виконання політичними партіями своїх завдань, зокрема, участь у виборах. Виборчим законодавством України передбачена активна участь місцевих осередків політичних партій у висуванні кандидатів у депутати усіх рівнів та у формуванні виборчих комісій. Відповідно до норм виборчого законодавства висування кандидатів у депутати та формування виборчих комісій здійснюється політичними партіями та їх зареєстрованими осередками.

Зважаючи на те, що політичні партії посідають особливе місце і відіграють ключову роль у суспільно-політичному житті, суттєво впливають на формування та діяльність органів державної влади, вони повинні мати розгалужену структуру саме зареєстрованих обласних, районних, міських організацій у більшості регіонів України.

Створення структури партійних організацій політичних партій належить до основоположних засад їх діяльності. Відповідно до пункту 11 частини першої статті 92 Конституції України засади утворення і діяльності політичних партій визначаються виключно законами України. Тому питання стосовно визначення кількості партійних організацій районного рівня, які необхідно утворити політичним партіям, є компетенцією Верховної Ради України.

Враховуючи викладене, Конституційний Суд України вирішив, що положення частини шостої статті 11 Закону України "Про політичні партії в Україні", якими передбачається, що політична партія протягом шести місяців з дня реєстрації забезпечує утворення та реєстрацію своїх обласних, міських, районних організацій у більшості областей України, містах Києві, Севастополі та в Автономній Республіці Крим, треба розуміти як обов`язок кожної політичної партії забезпечити утворення та реєстрацію своїх обласних і прирівняних до них партійних організацій не менш як у чотирнадцяти адміністративно-територіальних одиницях України з перелічених у частині другій статті 133 Конституції України. Крім того, Конституційний Суд України вирішив припинити конституційне провадження у справі про офіційне тлумачення зазначених положень.

Відповідно до зазначеного Закону політична партія створюється на установчому з`їзді (конференції, зборах). На цьому ж з`їзді (конференції, зборах) затверджуються статут і програма політичної партії, обираються її керівні і контрольно-ревізійні органи. Слід особливо наголосити на тому, що підписи збираються на підтримку рішення про створення політичної партії, тобто після проведення установчого з`їзду (конференції, зборів).

Відповідно до Закону України "Про політичні партії в Україні" та згідно з Положенням про Міністерство юстиції України, Міністерство юстиції здійснює відповідно до закону реєстрацію політичних партій та державний контроль за додержанням політичними партіями вимог Конституції, законів України, а також положень статутів політичних партій.

Після реєстрації політична партія в установленому порядку набуває статусу юридичної особи. Як на юридичну особу на неї поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців". Тому після реєстрації політична партія зобов`язана подати до Міністерства належним чином заповнені документи для передачі їх Міністерством державному реєстратору з метою внесення політичної партії до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Статтею 11 Закону України "Про політичні партії в Україні" передбачено, що політична партія протягом шести місяців з дня реєстрації забезпечує утворення та реєстрацію у встановленому Законом порядку своїх обласних, міських, районних організацій у більшості областей України, містах Києві, Севастополі .

Цією ж статтею встановлено, що реєстрація обласних, міських і районних організацій або інших структурних утворень, передбачених статутом партії, здійснюється відповідними органами юстиції Міністерства юстиції України, якщо інший порядок не передбачений законом, лише після реєстрації політичної партії Міністерством юстиції України. Після реєстрації обласних, міських та районних організацій політичних партій вони можуть набувати статусу юридичної особи, якщо це передбачено статутом партії.

Реєстрація обласних, міських, районних організацій або інших структурних утворень, передбачених статутом партії, здійснюється відповідними органами юстиції Міністерства юстиції України, які приймають рішення про реєстрацію зазначених структурних утворень протягом 10 днів з дня надходження письмової заяви від них, завіреної керівним органом політичної партії. До заяви додаються: копія статуту політичної партії; протокол установчих зборів або конференції, на яких було утворено обласну, міську, районну організацію або інше структурне утворення політичної партії.

Первинні осередки політичної партії, яким статутом політичної партії не надається право юридичної особи, легалізують свою діяльність шляхом письмового повідомлення про утворення до відповідного органу юстиції Міністерства юстиції України в 10-денний строк з часу їх утворення. Про своє утворення первинні осередки політичної партії повинні у вказаний строк повідомити також відповідні місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

З огляду на встановлене суд приходить до висновку про невідповідність чинному виборчому законодавству та Закону України «Про політичні партії в Україні» доводів заявника щодо створення судом дискримінаційної практики та фактичного недопущення до можливості участі у виборах місцевих організацій, які не мають статус юридичної особи та є дискримінацією у порівнянні з місцевими організаціями, які мають статус юридичної особи, з огляду на наступне.

Приписами ст.10 Закону України «Про політичні партії в Україні» встановлено:

Рішення про створення політичної партії приймається на її установчому з`їзді (конференції, зборах). Це рішення має бути підтримано підписами не менше 10 тисяч громадян України, які відповідно до Конституції України мають право голосу на виборах, зібраними не менш як у двох третинах районів не менш як двох третин областей України, міст Києва і Севастополя та не менш як у двох третинах районів Автономної Республіки Крим.

Рішення про створення політичної партії приймається на установчому з`їзді (конференції, зборах) політичної партії, що оформлюється протоколом, який підписують головуючий та секретар.

Обласні, міські, районні організації, первинні осередки політичної партії або інші структурні утворення, передбачені статутом партії, утворюються в порядку, визначеному статутом партії.

Рішення про утворення обласної, міської, районної організації, первинного осередку політичної партії та іншого структурного утворення, передбаченого статутом партії, приймається на установчих зборах (конференції) обласної, міської, районної організації, первинного осередку політичної партії або іншого структурного утворення, передбаченого статутом партії, оформляється протоколом, який підписують головуючий та секретар.

Протокол установчих зборів (конференції) про утворення обласної, міської, районної організації, первинного осередку політичної партії або іншого структурного утворення, передбаченого статутом партії, має містити такі відомості:

1) дата та місце проведення установчих зборів, конференції;

2) рішення про обрання головуючого та секретаря;

3) рішення про утворення обласної, міської, районної організації, первинного осередку політичної партії або іншого структурного утворення, передбаченого статутом партії;

4) рішення про визначення найменування обласної, міської, районної організації, первинного осередку політичної партії або іншого структурного утворення, передбаченого статутом партії;

5) рішення про обрання керівника, визначення кількісного та персонального складу керівних та контрольно-ревізійних органів обласної, міської, районної організації, первинного осередку політичної партії або іншого структурного утворення, передбаченого статутом партії;

6) рішення про визначення особи (осіб), яка має право представляти обласну, міську, районну організацію, первинний осередок політичної партії або іншого структурного утворення, передбаченого статутом партії, для здійснення реєстраційних дій.

Діяльність політичної партії може здійснюватися лише після її реєстрації. Не допускається діяльність незареєстрованих політичних партій.

Приписами статті 11 Закону України «Про політичні партії в Україні» встановлено:

Реєстрація політичних партій, їхніх обласних, міських і районних організацій, первинних осередків або інших структурних утворень, передбачених статутом партії, здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", після перевірки поданих матеріалів.

З моменту реєстрації політичної партії у визначеному законом порядку вона набуває статусу юридичної особи.

Про утворення обласних, міських, районних організацій або інших структурних утворень політичної партії, передбачених статутом партії, повідомляється суб`єкт державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у 10-денний строк з дня їх утворення.

Реєстрація обласних, міських, районних організацій або інших структурних утворень політичної партії, передбачених статутом політичної партії, здійснюється з набуттям статусу юридичної особи, якщо наявність такого статусу передбачена статутом партії, або без статусу юридичної особи.

Реєстрація первинного осередку політичної партії здійснюється без надання статусу юридичної особи шляхом повідомлення про утворення первинного осередку.

Реєстрація обласних, міських і районних організацій або інших структурних утворень, передбачених статутом партії, а також легалізація первинних осередків політичної партії здійснюються лише після реєстрації політичної партії.

Політична партія протягом шести місяців з дня реєстрації забезпечує утворення та реєстрацію в порядку, встановленому цим Законом, своїх обласних організацій у більшості областей України, містах Києві, Севастополі та в Автономній Республіці Крим.

Отже, існує пряма норма закону, яка покладає обов`язок на зареєстровану політичну партію щодо Реєстрації обласних, міських і районних організацій, первинних осередків або інших структурних утворень, передбачених статутом партії, в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та Реєстрацію первинного осередку політичної партії без надання статусу юридичної особи шляхом повідомлення про утворення первинного осередку до відповідного органу юстиції Міністерства юстиції України в 10-денний строк з часу їх утворення. Про своє утворення первинні осередки політичної партії повинні у вказаний строк повідомити також відповідні місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Під час розгляду заяви за нововиявленими обставинами по справі №420/9857/20 представником заявника повідомлено суду, що створення Одеської міської організації політичної партії «Блок Дмитра Голубова» мало місце 04.03.2016 року.

При цьому, згідно інформації, яка наявна в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державна реєстрація юридичної особи політичної партії «Блок Дмитра Голубова» проведена 12.03.2016 року (запис №0034053).

Вказане не відповідає вимогам ст. 11 ЗУ «Про політичні партії в Україні», оскільки реєстрація обласних, міських і районних організацій або інших структурних утворень, передбачених статутом партії, а також легалізація первинних осередків політичної партії здійснюються лише після реєстрації політичної партії.

Також слід зазначити, що під час розгляду справи №420/9857/20 по суті представником третьої особи кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_2 (адвокатом Волковим О.М.) у поясненнях на позовну заяву (т.1 а/с-89-95) будь-яких пояснень щодо статутних положень політичної партії «Блок Дмитра Голубова» та отримання спонсорських внесків третіх осіб та порядку розпорядження ними не зазначалось.

Відтак, судом при розгляді справи по суті вказані обставини і не досліджувались. При цьому, вони існували на час розгляду справи та були відомі третій особі.

Відповідно до ст 44 КАС України, учасники справи зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Отже, ненадання цих пояснень та доказів на їх підтвердження не може слугувати підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Крім того, приписами ст. 225 ВК України встановлено, що Організація партії, яка висунула виборчий список кандидатів у депутати обласної, районної, районної у місті, а також міської, селищної, сільської (територіальної громади з кількістю виборців 10 тисяч і більше) ради, кандидати на посаду міського голови (міста з кількістю виборців 75 тисяч і більше) або організація відповідної партії вищого рівня, а також особа, яка висувається кандидатом на посаду міського голови (міста з кількістю виборців 75 тисяч і більше) шляхом самовисування, після початку виборчого процесу та до подання документів до відповідної територіальної виборчої комісії для реєстрації кандидатів у депутати та на посаду міського голови вносить одним платежем у безготівковій формі на спеціальний рахунок виборчої комісії грошову заставу в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому на день початку виборчого процесу, на кожні 90 тисяч виборців відповідного єдиного територіального виборчого округу для кожного виду виборів окремо.

Вказана норма закони містить виключний перелік осіб на яких покладено обов`язок щодо внесення грошової застави, а саме:

Організація партії,

або організація відповідної партії вищого рівня,

особа, яка висувається кандидатом на посаду міського голови (міста з кількістю виборців 75 тисяч і більше) шляхом самовисування.

Звернемося до граматики: диз`юнкція (лат. disjunctio розділення) (операція OR) двомісна логічна операція, що має значення «істина», якщо хоча б один з операндів має значення «істина». Операція відображає вживання сполучника «або» в логічних висловлюваннях. Диз`юнкція є бінарною операцією, тобто, має два операнда. Запис може бути префіксним знак операції стоїть перед операндами, інфіксним знак операції стоїть між операндами або постфіксним знак операції стоїть після операндів.

Іншими словами, строга диз`юнкція це складне судження, що приймає логічне значення істини тоді і тільки тоді, коли істинно тільки одне з вхідних в нього суджень.

Отже, застосування у абз. 4 ч. 2 ст. 225 Виборчого кодексу України сполучника «або» між двома суб`єктами:

Організація партії,

або організація відповідної партії вищого рівня є логічним розділенням складного судження на дві «істини».

Така правова позиція щодо застосування сполучника «або» висловлена Верховним Судом у постанові від 24.04.2019 року по справі №815/1554/17.

В цьому контексті суд вважає за можливе звернутись до прецентної практики ЄСПЛ щодо якості закону, Європейський Суд в своїй судовій практиці характеризує якість закону:

1) правове положення може витримати перевірку його на якість, якщо це положення є достатньо чітким у переважній більшості справ, що їх розглядали національні органи;

2) чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні;

3) якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права;

4) якість закону пов`язана з достатньою чіткістю встановлення ним тих чи інших обставин, на підставі яких діють державні органи;

5) жодна норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з точністю, достатньою для того, щоб надати змогу громадянинові регулювати свою поведінку: він має бути спроможним - якщо потрібно, після відповідної консультації - передбачити такою мірою, наскільки це є розумним за даних обставин, наслідки, які можуть випливати з його дій. У той час, як певність у праві є вельми бажаною, вона може спричиняти надмірну жорсткість, а право має йти в ногу з обставинами, що змінюються. Відповідно до цього більшість законів з необхідністю укладаються в термінах, які більшою чи меншою мірою є нечіткими, а їхнє тлумачення і застосування є питаннями практики;

6) ступінь чіткості закону, що має забезпечуватися у формулюваннях національних законів - яка в жодному випадку не може передбачити всі непередбачувані обставини, - значною мірою залежить від змісту даного документа, сфери, на яку поширюється цей закон, а також кількості та статусу тих, кому закон адресований. Ступінь чіткості, який треба забезпечувати при формулюванні конституційних положень, з огляду на загальний характер, може бути нижчим, ніж в інших законах.

З огляду на викладене, суд вважає, що приписи абз. 4 ч. 2 ст. 225 ВК України є достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні (сплата грошової застави 2 суб`єктами); надають можливість регулювати свою поведінку (можливість сплати грошової застави організацією відповідної партії вищого рівня у разі відсутності статусу юридичної особи).

Вказані принципи знайшли своє відображення у Рішеннях ЄСПЛ:

Рішення Європейського суду з прав людини у справі „Ґавенда проти Польщі від 14 березня 2002 року; рішення Європейського суду з прав людини у справі „Броньовський проти Польщі від 22 червня 2004 року; рішення Європейського суду з прав людини у справі „Ґавенда проти Польщі від 14 березня 2002 року; рішення Європейського суду з прав людини у справі „Аманн проти Швейцарії від 16 лютого 2000 року; рішення Європейського суду з прав людини у справі „Круслена від 24 квітня 1990 року; рішення Європейського суду з прав людини у справі „Волохи проти України від 2 листопада 2006 року; рішення Європейського суду з прав людини у справі „Фельдек проти Словаччини від 12 липня 2001 року; рішення Європейського суду з прав людини у справі „Реквеньї проти Угорщини" від 20 травня 1999 року; рішення Європейського суду з прав людини у справі „Свято-Михайлівська Парафія проти України від 14 червня 2007 р.; рішення Європейського суду з прав людини у справі „Фадєєва проти Росії від 9 червня 2005 року.

Також, суд акцентує увагу, що Виборчий кодекс прийнятий 19.12.2019 року, опублікований у Голосі України № 251 28.12.2019 р. та набрав чинності з 01.01.2020 року.

Цей кодекс відповідно до Конституції України визначає гарантії права громадян на участь у виборах, регулює підготовку та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, сільських, селищних, міських, районних у містах рад, сільських, селищних, міських голів.

Закон України «Про політичні партії України» прийнятий 05.04.2001 №2365-ІІІ, набрав чинності 28.04.2001 р.

Вказаний закон визначає, право громадян на свободу об`єднання у політичні партії для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів визначається і гарантується Конституцією України. Встановлення обмежень цього права допускається відповідно до Конституції України в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей, а також в інших випадках, передбачених Конституцією України.

При цьому, вказані нормативно правові акти не містять норм, які суперечать або виключають одна одну, а навпаки містять різні по своїй правовій природі права і обов`язки.

Щодо Постанови Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області № 160 від 11 жовтня 2020 року «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією Політичної партії «Блок Дмитра Голубова», яку отримано заявником 11 жовтня 2020 року.

Постанова №160 від 11 жовтня 2020 року не є обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відомою особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи, оскільки була прийнята 11.10.2020 року.

В подальшому вказана постанова скасована у судовому порядку.

Принцип правової визначеності в процесуальному праві обмежує можливість перегляду рішення суду, що набрало законної сили, для запобігання зловживання правом особами, які беруть участь у справі (як правило, стороною, що програла), а також встановлює неможливість ініціювання перегляду рішення, що набрало законної сили, органами державної влади, а також особами, чиї права не були порушені судовим розглядом.

05.10.2020 року Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду, апеляційні скарги Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області, кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року залишено без змін, отже, вказана справа є вирішеною справою - res judicata, тому сторони у справі, які при завершенні судового провадження отримали належне й остаточне судове рішення, не можуть ініціювати інше провадження щодо тих же самих вимог.

Положення res judicata попереджує пролонгування судового провадження.

Принцип res judicata, передбачаючи повагу до остаточного рішення суду, виключає можливість повторного звернення до суду з тотожними вимогами. Вимоги, що були вирішені судом, не можуть бути предметом нового розгляду.

Принцип res judicata розповсюджується й на пред`явлення нових позовів до суду, які не є тотожними, однак в основу яких покладені ти ж самі факти з метою нового розгляду справи.

Вказане розповсюджується також і на поновлення провадження за нововиявленими обставинами. Цей вид втручання у принцип res judicata з`явився у практиці ЄСПЛ практично одночасно із справами щодо нагляду. У рішенні у справі Pravednaya v. Russia[16] Суд зазначив, що «процедура скасування остаточного рішення передбачає що існують істотні для справи обставини, які раніше не були відомі. Особа, яка подала клопотання про скасування, має довести, що не було можливості представити дані докази на остаточному слуханні і що вони є суттєвими. Такий порядок … є загальним для законодавчих систем багатьох держав-членів. Цей порядок не суперечить принципу правової визначеності, коли застосовується для усунення судових помилок» (§§ 27 та 28). В той же час у даній справі «заява [Пенсійного фонду] про перегляд справи за нововиявленими обставинами, по суті, було спробою знову розглянути справу з підстав, які [Пенсійний фонд] міг заявити, але очевидно не зробив, при подачі скарги. У зв`язку з цим Суд вважає дану заяву [Пенсійного фонду] «прихованою апеляцією», а не щирим прагненням виправити судову помилку» (§§ 31 та 32).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви представника третьої особи кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області Голубова Дмитра Івановича про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі №420/9857/20.

Згідно з ч. 1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 14 139, 242-244, 246, 250, 255, 273, 278 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника третьої особи кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області Голубова Дмитра Івановича про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі за адміністративним позовом кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_1 до Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області, третя особа кандидат на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови від 29.09.2020 р. №93 «Про реєстрацію кандидата на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, висунутого Одеською міською організацією Політичної партії «Блок Дмитра Голубова» за нововиявленими обставинами.

Ухвала набирає законної сили у порядку ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 278 КАС України.

Кандидат на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області ОСОБА_2 адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Кандидат на посаду Одеського міського голови Одеського району Одеської області Ібрагім Моріс Надім адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Одеська міська територіальна виборча комісія Одеського району Одеської області адреса: вул. Косівська, 2Д, каб. 135, м. Одеса, 65017,

Головуючий суддя Потоцька Н.В.