Справа № 522/21977/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 р.м. ОдесаСправа № 522/21977/19

Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 10 липня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

при секретарі Голобородько Д.В.,

за участі:

представника апелянта Гершман Л.В.

представника відповідача Лех А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області, Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області Василик Тетяни Іванівни про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній екологічній інспекції в Одеській області, державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області Василик Тетяні Іванівні про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 001205 від 16 грудня 2019 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, так як за наслідком проведення заходу державного контролю відносно ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія», позивача, як директора відповідного підприємства, безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил водокористування.

В даному випадку, апелянт зазначає, що на підприємстві не встановлено приладів-лічильників для виміру об`єму використаної води, так як законодавцем встановлено можливість встановлювати об`єм використаної води альтернативними методами, зокрема, шляхом за технологічними даними.

Крім того, апелянт зазначає, що товариством не здійснюється з 2014 року забір води зі свердловин, що підтверджується даними з журналів обліку води, а також фактом придбання води у ТОВ «Ширяєвеагрошляхбуд».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є керівником ПрАТ «Ширяївське підприємство по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія».

При цьому, у період з 04 грудня 2019 року по 16 грудня 2019 року, Державною екологічною інспекцією в Одеській області проведено плановий захід нагляду (контролю) щодо додержання ПрАТ «Ширяївське підприємство по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія» законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт № 104/10.

Внаслідок чого, 09 грудня 2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Василик Т.І. стосовно керівника товариства ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 001205, яким встановлено, що позивачем порушено правила водокористування, а саме на водопостачаючих трубах артсвердловин підприємства відсутні водомірні прилади-лічильники, що є порушенням ст. 44 Водного кодексу України.

При цьому, 16 грудня 2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Василик Т.І. прийнято постанову № 001205 про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 , як директора ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія», притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 60 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 136,00 грн.

Не погоджуючись з фактом притягнення до адміністративної відповідальності позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивачем у межах спірних правовідносин порушено правила правил водокористування, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, з чим не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2,3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно ст. 60 КУпАП, забір води з порушенням планів водокористування, самовільне проведення гідротехнічних робіт, безгосподарне використання води (добутої або відведеної з водних об`єктів), порушення правил ведення первинного обліку кількості вод, що забираються з водних об`єктів і скидаються до них, та визначення якості вод, що скидаються,- тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення обов`язків водокористувачів, визначених ст. 44 Водного кодексу України.

При цьому, оскаржувану постанову № 001205 від 16 грудня 2019 року прийнято державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області Василик Тетяною Іванівною за наслідком розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 001205 від 09 грудня 2019 року.

Між тим, у ході розгляду даної справи колегією суддів встановлено, що 16 грудня 2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області Василик Тетяною Іванівною, окрім оскаржуваної постанови, прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення № 001204, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 136,00 грн., а також постанову про накладення адміністративного стягнення № 001206, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 85,00 грн.

В даному випадку, вказані обставини підтверджені відповідними витягами з ЄДРСР по справам № 522/21974/19 та № 522/21976/19, а також представником контролюючого органу у судовому засіданні, яким також зазначено про існування інших постанов, прийнятих 16 грудня 2019 року відносно позивача.

В свою чергу, вищевикладеними положеннями КУпАП встановлено, що на осіб, які вчинили кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), адміністративне стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення.

В даному випадку, зазначений принцип накладення адміністративного стягнення спрямований на захист прав осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, з метою унеможливлення накладення на них надмірного адміністративного стягнення.

Тобто, одночасне накладення на правопорушника адміністративних стягнень, однією посадовою особою одного державного органу, є порушенням відповідних гарантій, а як наслідок свідчить про порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тому, після накладення постановою № 001204 від 16 грудня 2019 року на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 136,00 грн., подальше накладення на позивача адміністративних стягнень у такому, або меншому розмірі, є протиправним.

При цьому, вищевказані обставини, на переконання колегії суддів, є самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності № 001205 від 16 грудня 2019 року.

В свою чергу, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки вказаним обставинам, а як наслідок зроблено помилковий висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, державні інспектори діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені відповідного суб`єкту владних повноважень.

Тобто, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

В даному випадку, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

В даному випадку, вказаний висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 26 грудня 2019 року (справа № 724/716/16-а).

Внаслідок чого, заявлені позовні вимоги до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області Василик Тетяни Іванівни не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права під час розгляду даної справи, що є підставою для зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2020 року скасувати, прийнявши у справі нову постанову, якою частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати протиправною постанову Державної екологічної інспекції в Одеській області про накладення адміністративного стягнення № 001205 від 16 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 60 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 136,00 грн.

В задоволенні позовних вимог до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області Василик Тетяни Іванівни відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.