Справа № 540/2378/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2378/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (відповідач), в якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного пенсійного забезпечення з 01.03.2017 року - протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити нарахування та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.03.2017 року без обмежень граничного розміру пенсії з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримує пенсію за вислугою років (льотний екіпаж), призначену йому з 05.04.1993 у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон № 1788). Вказує, що згідно пункту 7 постанови Кабінету міністрів України від 21.07.1992 № 418 "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу", із змінами, внесеними 09.08.2005 № 713, станом на 01.03.2017, розмір пенсії позивача повинен був складати 12956,53 грн., з 01.03.2018 - 17759,48 грн.; з 01.03.2019 - 22161,52 грн.; з 01.03.2020 - 26242,05 грн., але управлінням ПФУ розмір пенсії до виплати неправомірно було обмежено з 01.03.2017 сумою у 10740,00 грн., а з 01.03.2018 розміром десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Наслідком цього стала значно занижена сума пенсії, яку позивач отримував з 01.03.2017 і по даний час. Обмежуючи до виплати розмір пенсії позивача, управління посилається на норму статті 85 Закону України №1788, дія якої , на думку позивача, не розповсюджується на вже призначені пенсії. Виходячи з викладеного, позивач вважає, що дії відповідача призвели до значного заниження пенсії та зменшили соціальну захищеність позивача, погіршили його становище, а тому і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 31.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

16.09.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, зокрема, що за правилами статті 2 Закону №3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", закону "Про пенсійне забезпечення" , не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до частини 3 статті 85 Закону №1788-ХІІ, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначені норми Закону стосується осіб, у яких на дату набрання чинності Закону № 3668 розмір пенсії перевищував встановлене обмеження. Згідно розрахунку розмір пенсії позивача становив: 525.53698 грн. х 3,84142 х 1,3673 х 1,29184 х 1,29732 х 1,33696 х 1,05507 х 1,17489 = 7666,75573 грн. х 75% (процент розрахунку пенсії від заробітку) = 5750,07 грн., де: 525.53698 грн. - середньомісячний заробіток для обчислення пенсії за період з 01.01.1979 по 31.12.1983; 3,84142 х 1,3673 х 1,29184 х 1,29732 х 1,33696 х 1,05507 х 1,17489 - коефіцієнти підвищення. Проте, відповідно до статті 53 Закону № 1788 року, розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія. Розмір пенсії позивача відповідно до ст. 53 Закону № 1788 (в редакції до 01.10.2011) складав 5597,95 грн. (2239,18 грн. (середня заробітна плата за 2010 рік) х 2,5). Розміри пенсії позивача становили станом на: 01.03.2012 - 6582,65 грн., на 01.03.2013 - 7564,05 грн., на 01.03.2014 - 8163,03 грн., на 01.03.2015 - 8700,48 грн., на 01.03.2016 - 10486,43 грн. та не перевищували десятикратні розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на той час. Тобто, з дати набрання чинності Закону № 3668 й до 01.03.2017 року розмір пенсії позивача становив менше граничного максимального розміру. Лише з 01.03.2017 відповідно до законодавства почало застосовуватися обмеження розміру пенсії. З 01.03.2017 року проведено перерахунок пенсії: 525,53698 грн. х 3,84142 х 1,3673 х 1,29184 х 1,29732 х 1,33696 х 1,05507 х 1,17489 х 1,1759 х 1,14909 х 1,07919 х 1,06584 х 1.20527 х 1,23555 = 17744,78169 грн. х 75% (процент розрахунку пенсії від заробітку) 13308,59 грн., де: 3,84142 х 1,3673 х 1,29184 х 1,29732 х 1,33696 х 1,05507 х 1,17489 х 1,1759 х 1,14909 х 1,07919 х 1,06584 х 1,20527 х 1,23555 - коефіцієнти підвищення. Отже, розмір пенсії відповідно до ст. 53 Закону № 1788 з 01.03.2017 року склав 12956,53 грн. (5182,61 грн. (середня заробітна плата за 2016 рік) х 2,5). Також, з 01.03.2018 розмір пенсії позивача склав 17759,48 грн. (7103,79 грн. (середня заробітна плата за 2017 рік) х 2,5), з 01.03.2019 - 22161,52 грн. (8864,62 грн. (середня заробітна плата за 2018 рік) х 2,5), з 01.03.2020 - 26242,05 грн. (10496,82 грн. (середня заробітна плата за 2019 рік) х 2,5). Разом з тим, враховуючи статтю 85 Закону № 1788 та прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, у розмірі 1373,00 грн. (з 01.12.2017 року), розмір пенсії до виплати позивачу було обмежено 13730,00 грн., з 01.07.2018 - 14350,00 грн., з 01.12.2018 - 14970,00 грн. Відтак, відповідачем правомірно обмежено максимальним розмір пенсії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває з 05.04.1993 на обліку в Херсонському сервісному центрі Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію (льотний екіпаж) за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". При цьому розмір його пенсії з 01.03.2017 обмежено 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

Позивач 22.07.2020 звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.03.2017 без обмежень граничного розміру пенсій.

Головне Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом повідомило позивача, що він перебуває на обліку як отримувач пенсії за вислугу років, обчисленої за Законом № 1058-ІV. Так, з 01.03.2017, з 01.01.2018, з 01.03.2018, з 01.07.2018, з 01.12.2018, з 01.07.2019, з 01.12.2019 та з 01.07.2020 позивачу були проведені перерахунки пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 №713 "Про внесення зміни до пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації. Після проведених перерахунків пенсії ОСОБА_1 її розмір постійно зростав. Проте, він перевищував максимальний розмір пенсії, визначений згідно з чинним законодавством на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. У зв`язку з цим, його виплата здійснювалась у максимальному розмірі прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Позивач не погодився з даною правовою позицією відповідача щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплаті щомісячного пенсійного забезпечення з 01.03.2017, тому звернувся до суду.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначаються Законами України від 09 липня 2003 року №1058-VI "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-VI), Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до ст. 51 Закону № 1058-IV, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Частиною 3 статті 53 Закону №1788-XII встановлено, що працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою-третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Згідно зі статтею 54 Закону №1788-XII, працівники льотного і льотно-випробного складу після досягнення 50 років і за наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок мають право на пенсію за вислугу років незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті.

Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років та Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 1992 року № 418.

У відповідності до пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2015 року №529) пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (пункт 6 цього Порядку) і за кожний рік вислуги (у чоловіків - понад 30 років і у жінок - понад 25 років) пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії за віком. За кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом а статті 13 та статтею 14 Закону, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

Згідно з пунктом в пункту 7 Порядку у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, законодавством передбачено право позивача на перерахунок його пенсії в разі збільшення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня.

Проте, відповідач нараховував та виплачував позивачу пенсію із обмеженням її розміру, оскільки проведені періодичні перерахунки пенсії починаючи з 01.03.2017 перевищували максимальний розмір пенсії на рівні 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI.

За правилами статті 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини 3 статті 85 Закону №1788-XII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно абзацом 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положення Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

При цьому, абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Ці норми Закону № 3668-VI є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).

Судова колегія Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду при розгляді справи з аналогічних правовідносин (постанова по справі № 580/234/19 від 24 червня 2020 року) зазначила, що "положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню. У зв`язку з цим положення пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI, а саме - усі його чотири абзаци, застосовуються у системному зв`язку між собою. Таким чином, пункт 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність)" .

Позивач відноситься до осіб, у яких на момент набрання чинності Законом №3668-VI (01.10.2011) пенсія не перевищувала законодавчо встановленого максимального розміру. Тому на позивача не поширюються норми пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI, оскільки метою вказаної норми була деталізація умов дії положень статті 2 цього ж Закону лише щодо категорії пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом та перевищує встановлений максимальний розмір пенсії.

Отже, норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону. З часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI).

Норми статті 2 Закону № 3668-VI кореспондуються з положеннями частини третьої статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Частина 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на підставі якої здійснюється нарахування та виплата пенсії позивачу викладена в редакції Закону № 3668-VI, яким і було встановлено обмеження максимального розміру пенсії.

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Як вбачається зі встановлених по справі обставин, до 01.03.2017 розмір пенсії позивача становив менше граничного максимального розміру, і тільки з 01.03.2017 внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір 12956 грн. 53 коп. перевищив максимальний (10740 грн.). Оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку, який проведено з 01.03.2017, в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону № 3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Зазначені положення Закону № 3668-VI та частини третьої статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Розмір пенсії позивача з 01.01.2018 складав 12956 грн. 52 коп. та виплачувався без обмеження, оскільки максимальний розмір на той час дорівнював 13730 грн.

З 01.03.2018 розмір пенсії позивачу був перерахований та склав 17759 грн. 48 коп.. тому враховуючи прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність 1373 грн., позивачу виплачувалась пенсія в розмірі 13730 грн., з 01.07.2018 року пенсія виплачувалась в розмірі 14350 грн.. оскільки змінився прожитковий мінімум та склав 1435 грн. З 01.12.2018 розмір пенсії , який отримував позивач, складав 14970 грн., що відповідала 10 прожиткових мінімумів 1497 грн.

Відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у перерахунку і виплаті пенсії ОСОБА_1 без обмеження граничного розміру пенсії є законною і обґрунтованою та не призвела до зменшення розміру пенсії останнього, яку він отримував до цього. В даному випадку така відмова за своєю суттю не є звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Висновок суду по даній справі щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог та правомірність відповідача щодо виплати пенсії із обмеженим розміром виплати після проведеного перерахунку, узгоджується із правовим висновком Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 (справа №580/234/19, провадження №К/9901/16845/19).

Відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Херсонський окружний адміністративний суд. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 112030100