Справа № 715/1974/20
Суддя: Григорчак Ю. П.
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 715/1974/20
Провадження № 2-а/715/20/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі головуючого судді Григорчак Ю.П.

секретар судового засідання Ткач О.М.

за участю представника позивача Дребіт О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 18.08.2020 року поліцейським взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Чернівецькій області було винесено постанову, якою визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в розмірі 170 гривень. Відповідно до даної постанови 18 серпня 2020 року о 16 год. 05 хв. він, керував на автодорозі AD M 19, 525 км, транспортним засобом «Volksvagen Golf», з номерним знаком НОМЕР_1 , який був закритий стороннім предметом, чим порушив п.2.9 в ПДР України. Зазначає, що постанова не відповідає дійсності та є протиправною. Вважає в його діях відсутній склад адміністративного порушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, а сама постанова не підтверджена жодним належними та допустимими доказами про порушення ним ПДР. Зважаючи на вищевикладене, просить суд позов задовольнити та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №717937 від 18.08.2020 року.

16.10.2020 року до суду від УПП в Чернівецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що сержантом поліції ОСОБА_2 під час несення служби на автодорозі AD M 19, 525 км, було виявлено порушення ПДР, а саме водій керував т/з «Volksvagen Golf», з номерним знаком НОМЕР_1 , з номерним знаком, закритим стороннім предметолм, чим порушив п.2.9В ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів відносно позивача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, однак надав суду відзив на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що згідно постанови серії ДПО 18 №717937 від 18.08.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. В постанові зазначено, що 18 серпня 2020 року о 16 год. 05 хв. останній керував на автодорозі ADM 19, 525 км, транспортним засобом «Volksvagen Golf», з номерним знаком НОМЕР_1 , який був закритий стороннім предметом, чим порушив п.2.9 в ПДР України.

У матеріалах справах містяться надані позивачем фотознімки закритого сіткою номерного знаку, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського та відеозапис, виконаний позивачем.

Позивачем до позову також доданий трекінг поштового відправлення оскаржуваної постанови, з якого вбачається, що станом на 04 вересня 2020 року відправлення не вручене. Згідно відтиску на конверті поштового відправлення, в якому містився позов з додатками, днем звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом є 04.09.2020 року.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржувана постанова зазначеним вимогам не відповідає.

Так, відповідно до ч.6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно п. 2.9.в. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

З огляду на положення зазначеного вище пункту ПДР та виклад об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, обов`язковою ознакою складу даного конкретного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , є відсутність змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м., про що обов`язково повинно було бути зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення та що повинно було підтверджуватися відповідними доказами.

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. При цьому, як вбачається зі змісту частини 2 зазначеної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В зв`язку з цим суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на користь позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ст. 134 КАС України вказує на те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

З огляду на викладені обставини та беручи до уваги подані позивачем докази щодо оплачених витрат на правничу допомогу, кількість процесуальних дій, вчинених представником позивача, складність справи, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на правничу допомогу в розмірі 2500 гривень.

На підставі викладеного, ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 6-10, 19, 20, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського УПП в Чернівецькій області Кобель Іллі Івановича ДПО 18 №717937 від 18.08.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з УПП в Чернівецькій області, що знаходиться за адресою: м. Чернівці вул. Заводська, 22, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя с. Михайлівка, Глибоцького району Чернівецької області судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору, у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Повний теккст рішення виготовлено 21.10.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя: