Справа № 420/7278/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/7278/19
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Димерлія О.О.

суддів: Шляхтицького О.І. , Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2020р. у справі № 420/7278/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" до Державної фіскальної служби України, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило суд визнати протиправними та скасувати рішення комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №854261/30622532 від 25.07.2018р.; №853918/30622532 від 25.07.2018р.; № 853686/30622532 від 25.07.2018р.; № 853689/30622532 від 25.07.2018р.; № 851748/30622532 від 24.07.2018р.; №851861/30622532 від 24.07.2018р.; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні: № 551848 від 11.04.2018; № 560620 від 12.04.2018; № 495195 від 02.04.2018; № 513457 від 04.04.2018; № 521942 від 05.04.2018; № 541667 від 10.04.2018 складені та подані на реєстрацію позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних датами їх подачі на реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ТОВ "ТЕДІС УКРАЇНА" до контролюючого органу надано усі необхідні документи, які безперечно підтверджують реальність здійснення господарських операцій по податковим накладним. Також, позивач наголошував на тому, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних контролюючим органом не визначено чіткого переліку документів, котрі були б достатніми для проведення реєстрації податкових накладних, та не наведено обставин, які б слугували достатньою підставою для віднесення платника податків до ризикових.

Відповідачі з позовними вимогами не погоджувались з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, зазначаючи про правомірність прийняття Комісією Офісу великих платників податків ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, оскільки при відпрацюванні взаємовідносин ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» з контрагентами-покупцями щодо подальшої реалізації тютюнових виробів встановлено ймовірні ризикові транзакції, за якими в подальшому простежується обрив ланцюга постачання. Підприємством ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» у березні 2018 року на адресу платника ТОВ «Укртафт» було виписано податкові накладні на постачання сигарет на загальну суму ПДВ 2815,67 тис. грн. та у квітні 2018 року - на загальну суму ПДВ 1892,9 тис. грн. За результатами наявних баз даних, щодо реалізації сигарет контрагентами підприємства ТОВ «Укртафт» з його подальшими контрагентами, не встановлено подальшої реалізації сигарет, тобто простежувався розрив ланцюга постачання. ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» було включено до податкових зобов`язань та сформовано податковий кредит для ТОВ «Укртафт», відповідно до укладеного правочину (угоди, контракту), податкові накладні у березні на суму ПДВ 2815,67 тис. грн. та квітні 2018 року на суму ПДВ 1892,9 тис. грн. Для узагальнення вищезазначеної інформації податковим органом на підставі баз даних податкового органу складено схему роботи ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» з контрагентом ТОВ «Укртафт» та його подальшими контрагентами у березні-квітні 2018 року. За наслідками аналізу господарської діяльності ТОВ «Укртафт», встановлено неодноразові факти продажу тютюнових виробів на покупців, які мають ознаки фіктивності. За даними ЄРПН встановлено, що реалізовані тютюнові вироби на покупців в подальшому не продаються кінцевим споживачам, а відбувається «підміна» товарної номенклатури. Суб`єкти господарювання, які придбавають у ТОВ «Укртафт» тютюнові вироби, в подальшому безпосередньо або через посередників здійснюють продаж інших товарів. Тобто товар придбаний не співпадає з реалізованим. ТОВ «Укртафт» було віднесено до ризикових платників податків та відповідно Офісом великих платників було прийнято рішення №853689/30622532 від 25.07.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної, виписаної ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» 04.04.2018 року на адресу платника ТОВ «Укртафт» в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відмовлено в реєстрації вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою від 04.12.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №420/7023/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" до Державної фіскальної служби України, Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії. Роз`єднано позовні вимоги у справі №420/7023/19, виділивши з неї у самостійні провадження шість вимог.

Ухвалою від 05.12.2019 року прийнято до провадження справу №420/7278/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" до Державної фіскальної служби України, Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування Рішення комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №853689/30622532 від 25.07.2018 року, зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №513457 від 04.04.2018 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 р. по справі № 420/7278/19 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС УКРАЇНА» задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано Рішення комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №853689/30622532 від 25.07.2018 року.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №513457 від 04.04.2018 року, складену та подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подачі на реєстрацію.

Задовольняючи адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС УКРАЇНА» суд першої інстанції дійшов висновку, що зупинивши реєстрацію податкової накладної №513457 від 04.04.2018 року з висновком, що податкова накладна ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» відповідає вимогам пп.1.6.п.1 Критеріїв ризиковості платника податків, контролюючий орган порушив норми п.201.16 Податкового кодексу України, який вказує, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. В квитанції є посилання не на підстави, вказані в постанові Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 року, а на пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податків, встановлений листом ДФС України № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року. Крім того, податковим органом чітко не вказано, якому саме критерію ризиковості платника податків, відповідає ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», при цьому п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податків містить 7 ознак ризиковості. Також, позивач виконав свій обов`язок щодо надіслання відповідачу первинних документів та пояснень щодо наданих документів на підтвердження факту реальності господарських операцій з ТОВ «Укртафт».

Не погодившись з вищеозначеним рішенням суду Офісом великих платників податків ДПС подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що судом першої інстанції допущено невідповідність висновків обставинам справи, у зв`язку з чим неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а тому відповідач просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги Офіс великих платників податків ДПС наводить аналогічні доводи, які викладено в письмовому відзиві на адміністративний позов, який подався до суду першої інстанції.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС позивачем подано письмовий відзив, у якому зазначено, що ані ТОВ "ТЕДІС УКРАЇНА", ані здійснені ним господарські операції не підпадають під жоден із критеріїв ризиковості.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з урахуванням наступного.

Зокрема, колегію суддів установлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС Україна» було зареєстровано в якості юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Основним видом економічної діяльності, яку здійснює ТОВ «ТЕДІС Україна», є оптова та роздрібна торгівля тютюновими виробами.

20.01.2016 року між ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» (попередня назва ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс Україна») (Продавець) та ТОВ «Укртафт» (Покупець) укладено Договір поставки №05-ДП/16/КК, згідно якого Продавець зобов`язується передавати тютюнові вироби або інші групи Товарів у власність Покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Придбаний Покупцем за договором Товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі Покупця на території України.

Відповідно до п.4.5 Договору поставки №05-ДП/16/КК від 20.01.2016р., за згодою Продавця Покупцеві Товар може відпускатись на умовах повної передоплати або з відтермінуванням оплати за отриманий Товар.

04.04.2018 року ТОВ «Укртафт» здійснило оплату ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» за тютюнові вироби у сумі 331030,27 грн., у т.ч. ПДВ 55171,71 грн., що платіжним дорученням №3483 від 04.04.2018 р.

04.04.2018 року ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» складено податкову накладну №513457 на поставку TOB "Укртафт" сигарет West Carbonfilter Blue на загальну суму 331030,27 грн., у тому числі ПДВ 55171,71 грн. та направлено її для реєстрації у встановленому законодавством порядку.

27.04.2018 року на адресу позивача з Автоматизованої системи "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України, версія 2.2.16.87, надійшла Квитанція №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, згідно з якою податкова накладна №513457 від 04.04.2018 року доставлена до центрального рівня ДПС України 27.04.2018 року. Документ прийнято. Реєстрація зупинена.

Як підставу зупинення реєстрації ПН зазначено: «Відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПК/РК від 04.04.2018 року №513457 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п.п.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Додатково повідомляємо: показник «D» = 0, «Р» =».

17.07.2018 року ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» було направлено на адресу Одеського управління офісу ВПП ДФС Повідомлення №85733 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, та копії документів, що підтверджують надходження передоплати за замовлений товар від Покупця та поставку товару.

25.07.2018 року Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №853689/30622532 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку із ненаданням платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена. Додаткова інформація: наявність в органах ДФС інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.

Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України, котрим встановлено порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018р. №117 (зі змінами та доповненнями), відповідно до п.14 якого перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно з п.п.15, 16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018р. №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктами 18, 20, 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018р. №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Таким чином, з урахуванням системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів в сукупності з фактичними обставинами справи, колегією суддів встановлено, що на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності винесення спірних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, адже як слідує із системного аналізу змісту таких відмов контролюючим органом здійснено їх суто формально.

Крім того, податковим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних вимогам п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Водночас, як встановлено судом, контролюючим органом порушено положення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки у Квитанціях про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не окреслено чітких критеріїв, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних.

Так, пунктом 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку (Лист Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018року) передбачено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

При цьому, листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні положень статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

До того ж, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію ризиковості платника податку. Вживання податковим органом загального посилання на п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкових накладних, а не будь-яких на власний розсуд.

Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.

Крім того, кожна господарська операція має свою специфіку і в ході її здійснення складається певний пакет документів, визначений умовами договору, законодавством. Не кожна господарська угода передбачає складання повного переліку документів, наведеного відповідачем в оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних. Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не підкреслено у відповідних графах яких саме документів позивачем не надано.

У Пункті 110 рішення від 23 липня 2002року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Європейським судом з прав людини визначено, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності рішення комісії Офісу великих платників податків ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно із частиною 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Натомість, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим, оскільки відповідні повноваження законодавчо покладені на комісію ДФС.

Згідно до пункту 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018р. №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій, зокрема: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010року №1246, відповідно до пункту 19 якого податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 20 Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010року №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, приписами чинного законодавства чітко визначено порядок реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: «Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10 липня 2003року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Таким чином, з урахуванням того, що окружним адміністративним судом встановлено неправомірність прийняття комісією Офісу великих платників податків ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації оскаржуваних рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" шляхом зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подачі на реєстрацію, у даному випадку, є запорукою дотримання судом гарантій, що спір між сторонами буде вирішено остаточно.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи відповідача, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 р. по справі № 420/7278/19 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Шляхтицький О.І. Єщенко О.В.