Справа № 480/1641/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 р.Справа № 480/1641/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника позивача - Рижова С.Є.

представника відповідача - Боброва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Сумській області на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 (суддя Шевченко І.Г.; м. Суми; повний текст судового рішення складено 27.12.2019) по справі № 480/1641/19

за позовом Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)"

до Управління Держпраці у Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №480/1641/19 позовні вимоги державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)» (далі - позивач, ДП «Підприємство ДКВС України (№116)», Підприємство) до Управління Держпраці у Сумській області (далі - відповідач, Управління Держпраці у Сумській області) було задоволено, зокрема, визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №44ДФС-ФС від 12.03.2019, якою на ДП "Підприємство ДКВС України (№116)" накладено штраф у розмірі 25288380,00грн. (т.2 а.с.21-32).

Представником позивача в судовому засіданні 27.11.2019 у відповідності до ч.7 ст.139, ч.3 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України було заявлено про подання додаткових доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду.

02.12.2019 у строк, встановлений ч.7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України від представника позивача до суду надійшло клопотання, відповідно до якого представник просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ДП "Підприємство ДКВС України (№116)" 27016,67грн. компенсації витрат на правничу допомогу (т.2 а.с.34-35).

10.12.2019 відповідачем подано заперечення щодо суми судових витрат (т.2 а.с.43), в яких зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27016,67грн., є необґрунтованими та неспівмірними із часом, витраченим на надання послуг, обсягом наданих послуг, та відсутністю підтвердних документів щодо сплати позивачем будь-яких коштів представнику. Згідно розрахунку розміру витрат на правничу допомогу від 29.11.2019 представник позивача 15.04.2019 витратив 600 хвилин на окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: аналіз чинного законодавства України та дослідження практики застосування відповідних норм права з метою забезпечення законних інтересів та прав клієнта, однак, вказане, на думку представника відповідача, не є самостійною складовою витрат на правничу допомогу, а має включатися до вартості послуг із підготовки відповідного процесуального документа, зокрема, позовної заяви, відповіді на відзив тощо. Стверджує, що час в 300 хвилин на окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, зокрема, позов не відповідає фактично витраченому. Згідно розрахунку витрат на професійну правничу допомогу від 29.11.2019 представник позивача 10.07.2019 витратив 120 хвилин, 26.07.2019 - 60 хвилин, 02.10.2019 - 120 хвилин на окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складання процесуальних документів - клопотань №11030-Р від 10.07.2019, № 11082-Р від 26.07.2019, №11237-Р від 02.10.2019. Враховуючи те, що представник позивача складав лише один процесуальний документ у вищезазначені дати, то вважає, що зазначений час в розрахунку представника позивача не відповідає фактично витраченому. Крім того, фактичні витрати часу на засідання у справі є меншими, аніж заявлені представником позивача у розрахунку. Окремо, наголошує, що позивач сплатив лише 22015грн., однак, жодних доказів на підтвердження зазначеного не надав.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у адміністративній справі за позовом державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови - задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області (40000, м. Суми, вул. Горького, буд. 28Б, ) на користь державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" (40002, м. Суми, вул. Роменська, буд.110, ) витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 15 917 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімнадцять) грн. 62коп.

В задоволенні інших вимог заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.

Частково не погодившись із вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 в частині задоволення заяви представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 10000,00 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим. що заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. є необґрунтованими та неспівмірними із часом, витраченим на надання послуг та обсягом наданих послуг. Управління вважає, що зазначений в розрахунку представника позивача час, витрачений на складання позову тривалістю 300 хвилин, не відповідає фактично витраченому часу на складання документа на 2-х аркушах. Крім того, скаржник зазначає, що відповідно до розрахунку розміру витрат на правничу допомогу від 29.11.2019 представником позивача вчинено кремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складання клопотання № 10891-Р від 20.05.2019. фактичні ви трати часу 10 хв. Вищезазначені клопотання від 10.07.2019. 26.07.2019. 02.10.2019 є лише одним процесуальним документом, складеним представником позивача на 1-му чи 2-х аркушах, так само як і клопотання від 20.05.2019, тому Управління вважає, що зазначений в розрахунку представника позивача час, витрачений на складання клопотань, не відповідає фактично витраченому часу на складання документа на 1-му чи 2-х аркушах.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи додаткове рішення у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що з наданих документів підтверджено обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обсяг наданої допомоги адвокатом та встановлений розмір гонорару у розміру у розмірі 15 917,62 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Частинами 1, 3, 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 5 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами 3, 4статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5ст. 134 КАС України).

Згідно і ч. 6ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7ст. 135 КАС України).

З аналізу положень ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Таким чином, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона довести неспівмірність розміру таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, які були досліджені в судовому засіданні за участю представників позивача та відповідача, на підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано копію договору про надання правничої допомоги від 15.04.2019 №1612-Р/19 (т.1, а.с.6), копію ордера серія СМ № 320 (т.1, а.с.7), акт приймання-передачі наданих послуг адвокатом до договору від 15.04.2019 №1612-Р/19 про надання правничої допомоги (т.2, а.с.36), розрахунок розміру витрат на правничу допомогу від 29.11.2019 по справі №480/1641/19 з зазначенням вартості однієї години та однієї хвилини виконаних робіт та переліку цих робіт (т.2, а.с.37), а також квитанцію до прибуткового касового ордера №33 від 29.11.2019 про сплату позивачем у справі представнику позивача - ОСОБА_1 22015,00 грн. (т.2, а.с.59), доданої до клопотання від 13.12.2019.

Так, згідно з умовами п. 1.1 укладеного договору від 15.04.2019 №1612-Р/19 (т.1, а.с.6), передбачено, що клієнт доручає і зобов`язується оплатити послуги адвоката, а адвокат сприяє клієнту у захисті його прав і законних інтересів при оскарженні постанови Управління Держпраці у Сумській області від 12.03.2019 № 44ДФС-ФС.

У п.7 договору сторонами встановлено, що вартість послуг адвоката, що складає: аналіз чинного законодавства України та дослідження практики застосування відповідних норм права з метою забезпечення законних інтересів та прав Клієнта, пов`язаних із застосуванням законодавства - 5000 грн.; аналіз документів по справі - 5000 грн.; складання процесуальних документів по справі - 5000 грн.; представництво прав та законних інтересів в кожному судовому засіданні за годину роботи, починаючи з часу призначення справи до розгляду в судовому засіданні до фактичного закінчення судового засідання - 1000грн.

Згідно розрахунку розміру витрат на правничу допомогу у справі №480/1641/19 (т.2, а.с.37), наданого представником позивача, встановлено, що адвокатом надані наступні послуги, з розрахунку вартості однієї години роботи 1000,00грн та однієї хвилини роботи 16,67грн.:

1) 15.04.2019 - окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: аналіз чинного законодавства України та дослідження практики застосування відповідних норм права з метою забезпечення законних інтересів та прав клієнта та аналіз документів по справі - фактичні витрати часу 600хв. - вартість фактично наданих послуг 10000,00грн.;

2) окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складення позову від 10.05.2019 - фактичні витрати часу 300хв. - вартість фактично наданих послуг 5000,00грн.;

3) окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складення клопотання від 20.05.2019 - фактичні витрати часу 10хв. - вартість фактично наданих послуг 166,67грн.;

4) участь в судовому засіданні 12.06.2019 - фактичні витрати часу 60хв. - вартість фактично наданих послуг 1000,00грн.;

5) участь в судовому засіданні 02.07.2019 - фактичні витрати часу 25хв. - вартість фактично наданих послуг 416,67грн.;

6) окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складення клопотання від 10.07.2019 №11030-Р - фактичні витрати часу 120хв. - вартість фактично наданих послуг 2000,00грн.;

7) окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складення клопотання від 26.07.2019 №11082-Р - фактичні витрати часу 60хв. - вартість фактично наданих послуг 1000,00грн.;

8) окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складення клопотання від 02.10.2019 №11237-Р - фактичні витрати часу 120хв. - вартість фактично наданих послуг 2000,00грн.;

9) участь в судовому засіданні 03.10.2019 - фактичні витрати часу 26хв. - вартість фактично наданих послуг 433,33грн.;

10) участь в судовому засіданні 06.11.2019 - фактичні витрати часу 90хв. - вартість фактично наданих послуг 1500,00грн.;

11) участь в судовому засіданні 27.11.2019 - фактичні витрати часу 150хв. - вартість фактично наданих послуг 2500,00грн.;

12) окремі процесуальні дії поза судовим засіданням, а саме: складення заяви про додаткове судове рішення від 29.11.2019 №11430-Р - фактичні витрати часу 60хв. - вартість фактично наданих послуг 1000,00грн.

Загальна сума витрат згідно вказаного розрахунку складає 27016,67грн.

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг адвокатом від 15.04.2019 (т.2, а.с.36) адвокат виконав умови договору на суму 27 016,67 грн., а клієнт сплатив за надані послуги - 22015,00 грн. та зобов`язується сплатити суму заборгованості в розмірі 5001,67 грн.

При цьому, згідно квитанції до прибуткового ордеру від 29.11.2019 №33 (т.2 а.с.59), дослідженої в судовому засіданні за участю представників сторін, від позивача представником позивача прийнято суму у розмірі 22015,00грн.

Відповідно до ч. 9ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

Верховний Суд в постанові від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові від 22.05.2018 у справі № 826/8107/16 Верховний Суд прийшов до висновків про те, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Дослідивши зміст поданих позивачем документів, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу в сумі 15917,62грн.

Судом встановлено, що представником позивача складались та подавались позов, на складання якого витрачено 300хв (т.1, а.с.4-5,т.2,37), клопотання від 20.05.2019 №10891-Р, на складання якого витрачено 10хв (т.1, а.с.31, т.2, 37), клопотання від 10.07.2019 №11030-Р, на складання якого витрачено 120хв (т.1, а.с.89-90, т.2, 37), клопотання від 26.07.2019 №11082-Р разом з додатками, на складання якого витрачено 60хв (т.1, а.с.100-109, т.2, 37), клопотання від 02.10.2019 №11237-Р разом з додатками, на складання якого витрачено 120хв (т.1, а.с.114-249, т.2, 37), заява про стягнення понесених витрат від 29.11.2019 №11430-Р, на складання якої витрачено 60хв (т.2, а.с.34-35).

Крім того, представник позивача брав участь у судових засіданнях 12.06.2019, 02.07.2019, 03.10.2019, 06.11.2019, 27.11.2019, а також в даному судовому засіданні під час розгляду заяви про стягнення витрат. Загальний об`єм витрат часу участі в судових засідань представника позивача, згідно протоколів судових засідань склав 285хв. Враховуючи, що вартість однієї години роботи представника позивача, з якою погодились сторони в договорі, складає 1000грн., вартість 285хв участі представника позивача в судових засіданні складає 4750,95грн. (285хв.*16,67грн.).

Відтак, розмір понесених позивачем витрат в сумі 15917,62грн. (складення позовної заяви - 5000,00грн., участь у судових засіданнях з розрахунку 285хв., що складає 4750,95грн.; окремі процесуальні дії, зокрема, складення клопотань, заяв - 6166,67грн.) повністю підтверджується належними та допустимими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України доказами.

Крім того, такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову 25288380грн. та, у зв`язку з чим і значенням справи для сторони позивача.

Водночас, доводи суб`єкта повноважень, викладені в апеляційній скарзі, що заявлена до відшкодування вартість послуг адвоката є необґрунтованою та неспівмірною із часом, витраченим на надання послуг та обсягом наданих послуг, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані твердження апелянта спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, наданими позивачем на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, з огляду на доведеність позивачем фактичного розміру понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 15917,62 грн. та недоведеність відповідачем обставин понесення позивачем розміру витрат у меншому розмірі та/або неспівмірності таких витрат, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про задоволення в цій частині заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, та стягнення на користь ДП "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України № 116" витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у вищезазначеному розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Сумській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року по справі № 480/1641/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 23.10.2020 року