Справа № 2-а-11043/12/2070
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 2-а-11043/12/2070

адміністративне провадження № К/9901/26454/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Приколотнянський олійноекстракційний завод» до Салтівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Салтівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року (суддя Спірідонов М.О.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 2 серпня 2016 року (судді: Зеленський В.В. (головуючий), П`янова Я.В., Чалий І.С.) у справі № 2-а-11043/12/2070.

У С Т А Н О В И В:

І. Суть спору

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Приколотнянський олійноекстракційний завод» (далі - позивач, ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод») звернулось до суду з позовом до Салтівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - відповідач, контролюючий орган, Салтівська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області) про скасування податкових повідомлень-рішень: № від 27.07.2012, № від 04.10.2012 та № від 04.10.2012.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 27.07.2012, № від 04.10.2012 та № від 04.10.2012 були прийняті контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідач зробив висновки про порушення позивачем чинного податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 2 серпня 2016 року, адміністративний позов задоволено повністю. Скасовано податкові повідомлення-рішення Салтівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № від 4 жовтня 2012 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 5 548,00 грн та № від 4 жовтня 2012 року в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 12 117 108,00 грн.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідачем не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження порушень позивачем вимог чинного податкового законодавства та правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Салтівська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 2 серпня 2016 року та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що фахівцями контролюючого органу на підставі направлень від 02.03.2012 № 1, від 02.03.2012 № 2, від 02.03.2012 № 3, від 02.03.2012, від 02.03.2012 № 7, від 02.03.2012 № 5, від 02.03.2012 № 6, та наказів від 20.02.2012 № 179, від 31.03.2012 № 49, проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 по 31.12.2011, за результами якої складено акт від 23.04.2012 № 94/22-30142319.

Згідно висновків вказаного акта перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем: п.1.31, п.1.32 ст.1 ст. 3 ст. 4, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України від 22.05.1997 № 283/97-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств», пп.14.1.36, пп.14.1.41, пп.14.1.134, п.14.1 ст.14, п.138.1 ст.138, п.138.4,.138.6-138.9 пп.138.10.2-138.10.4 п.138.10, п.138.11, пп.153.2.6 п.153.2, ст.153 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2 320 049,00 грн, в тому числі за 4 квартал 2011 року в сумі 889 668,00 грн; пп.1.1.31, п.1.32 ст.1, ст.3 ст.4, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України від 22.05.1997 «Про оподаткування прибутку підприємств», пп.14.1.36, пп.14.1.41, пп.14.1.134, п.14.1 ст.14, п.138.1 ст.138, п.138.4,.138.6-138.9, пп.138.10.2-138.10.4 п.138.10, п.138.11 ст.138, пп.153.2.6 п.153.2, ст.153 Податкового кодексу України, в результати чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за період з 01.10.2010 по 31.12.2011 на загальну суму 23 340 262,00 грн, в тому числі за 2011 рік в сумі 2 340 262,00 грн; ст. 4, ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997, ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 85 141,00 грн за рахунок завищення податкового кредиту на суму 34 541,00 грн та за рахунок не врахування результатів попередньої перевірки в сумі 50 600,00 грн (в тому числі за жовтень 2010 року в сумі 51 119,00 грн, за листопад 2010 року в сумі 42,00 грн, за грудень 2010 року в сумі 1 411,00 грн, за травень 2011 року в сумі 18 804,00 грн, за жовтень 2011 року в сумі 13 765,00 грн; ст. 7 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», розрахунки з нерезидентом у межах торгового обороту у серпні-грудні 2011 року здійснено у готівковій формі без участі уповноваженого банку на суму 1 624 85,90 руб.РФ, що у розмірі, еквівалентному сумі валютних цінностей, що використовувалися при розрахунках, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких розрахунків складає 43 922,59 грн.

На підставі висновків вказаного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення № від 10.05.2012, № від 10.05.2012, № від 10.05.2012, № від 10.05.2012.

Рішенням ДПС у Харківській області за результатами розгляду скарги 20.07.2012 повідомлення-рішення від 10.05.2012 № скасовано в частині застосування штрафної санкції в розмірі 20 873,00 грн, в іншій частині вказане рішення та податкові повідомлення рішення від 10.05.2012 № , № та № залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Враховуючи зазначене контролюючим органом було винесено повідомлення рішення від 27.07.2012 № на зменшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму штрафної санкції в розмірі 20 873,00 грн.

Рішенням ДПС України скасовано податкове-повідомлення рішення відповідача від 10.05.2012 № повністю та податкове-повідомлення рішення від 10.05.2012 № 000132301 - в частині від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 21 086 626,00 грн.

З урахуванням рішень ДПС у Харківській області та ДПС України про результати розгляду скарг позивача по акту перевірки № 94/22-30142319 від 23.04.2012 донараховано податків та платежів в тому числі: по податку на прибуток в сумі 17 871,00 грн (основний платіж 14 297,00 грн, штрафні санкції - 3 574,00 грн) згідно податкового повідомлення-рішення від 04.10.2012 № ; згідно податкового повідомлення-рішення від 04.10.2012 № зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 12 278 644,00 грн.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 29 грудня 2006 року між ТОВ «Кернел-Трейд» (Замовником) та позивачем (Переробником) було укладено Договір № 1-Пр-ПСП про надання послуг по прийманню, переробці соняшника та видачі продуктів переробки.

Відповідно до умов п. 1.1 Договору, Переробник зобов`язується прийняти та виготовити із давальницької сировини Замовника (насіння соняшника), далі за текстом - сировина, готову продукцію (олію соняшникову нерафіновану), попутну продукцію (шрот соняшниковий та фосфатидний концентрат) та своєчасно повернути Замовнику відходи (фузи, лушпиння), а Замовник прийняти продукцію та оплатити виконану роботу.

Оплату послуг, наданих Переробником за цим Договором, Замовник здійснює на підставі наданого Переробником рахунку за цінами, встановленими у Додатку № 1 до цього Договору, шляхом перерахування коштів, на банківський рахунок Переробника, в п`ятиденний термін з дати виставлення рахунку або, за письмовою згодою Сторін, в натуральному вигляді -сировиною, готовою чи попутною продукцією, вартість яких визначається Сторонами на день виставлення Переробником рахунку за послуги (п. 4.1 Договору).

У п. 4.3 Сторони передбачили, що вартість послуг може бути змінена Сторонами, шляхом внесення відповідних змін до Додатку № 1 до цього Договору.

Останні зміни до Договору № 1-Пр-ПСП про надання послуг по прийманню, переробці насіння соняшника та видачі продуктів переробки від 29.12.2006 були внесені у серпні 2010 року та наведені в додатку № 8 від 09.08.2010, які діяли і в перевіряємий період (2-4 квартал 2011 року).

Позивач на виконання умов Договору № 1-Пр-ПСП від 29.12.2006 було складено акти прийому-передачі виконаних робіт за період квітень-серпень 2011 року на загальну суму 12 619 081,78 грн з ПДВ.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що до перевірки позивачем було надано дані бухгалтерського обліку підприємства, а саме картку рахунку: 3615: Контрагенти: «Кернел-Трейд» ТОВ: Замовлення: Договір 1-Пр-ПСП (29.12.2006) за 01.04.2011- 31.12.2011, відповідно даним якої за період з квітня по серпень 2011 року обліковані надані заводом послуги на загальну суму 12 619 081,79 грн з ПДВ. Станом на 01.04.2011, відповідно даним Картки рахунку: 3615, обліковувалася заборгованість ТОВ «Кернел-Трейд» за виконані роботи (надані послуги) в сумі 3 943 639,63 грн. За період з 01.04.2011 по 06.10.2011 (включно) ТОВ «Кернел-Трейд» в повному обсязі розрахувалося за виконані позивачем роботи (надані послуги), всього на загальну суму 16 562 721,41 грн.

Таким чином, позивач від надання послуг ТОВ «Кернел-Трейд» за договором № 1-ПР-ПСП від 29.12.2006 за період 2-4 квартал 2011 року отримано чистий дохід в сумі 10 515 901,50 грн (12 619 081,79 грн - 2 103 180,29грн ПДВ).

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що у перевіряємий період між ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» (Виконавець) та ТОВ «Кернел-Трейд» (Замовник) було укладено Договір на переробку давальницької сировини № 56 від 1 жовтня 2006 року.

Відповідно до умов п. 1.1 Договору: Заказчик поручает, а Исполнитель принимает на себя обязательства изготовить из предоставляемого Заказчиком давальческого сырья (нерафинированного масла) рафинированное дезодорированное подсолнечное масло, а также провести расфасовку в бутылки полученного рафинированного дезодорированного подсолнечного масла. В подтверждение выполнения работ по настоящему Договору Стороны подписывают не позднее 5 числа текущего месяца Акты выполненных работ отдельно по каждому этапу работ за истекший месяц».

Останні зміни до Договору наведені в додатку № 9 від 01.09.2010, які діяли і в перевіряємий період (2-4 квартал 2011 року). ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» на виконання умов Договору складено Актів прийому-передачі виконаних робіт за період квітень-грудень 2011 року на загальну суму 92 701 521,09 грн з ПДВ.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що до перевірки позивачем було надано дані бухгалтерського обліку підприємства, а саме Картку рахунку: 3615: Контрагенти: «Кернел-Трейд» ТОВ: Замовлення: Договір 56 (01.10.06) за 01.04.2011-31.12.2011, відповідно даним якої за період з квітня по грудень 2011 року обліковані надані заводом послуги на загальну суму 92 701 521,09 грн з ПДВ.

Станом на 01.04.2011, відповідно даним Картки рахунку: 3615, обліковувалася заборгованість ТОВ «Кернел-Трейд» за виконані роботи (надані послуги) в сумі 27 917 093,20 грн. За період з 01.04.2011 по 31.12.2011 (включно) ТОВ «Кернел-Трейд» в повному обсязі розрахувалося за виконані позивачем роботи (надані послуги) всього на загальну суму 104 547 726,21 грн.

Таким чином, ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» від надання послуг ТОВ «Кернел-Трейд» за договором № 56 від 29.12.2006 за період 2-4 квартал 2011 року отримано чистий дохід в сумі 77 251 267,58 грн (92 701 521,09 грн - 15 450 253,51 грн ПДВ).

Відповідно даним головної книги ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» за 2011 рік за дебетом рахунку 230 «Основне виробництво» відображено прямі витрати підприємства. Так, відповідно до її змісту встановлено, що розмір витрат, пов`язаних з наданням послуг (виробничу собівартість), наданих позивачем ТОВ «Кернел-Трейд» за договором № 1-ПР-ПСП від 29.12.2006 за період 2-4 квартал 2011 року становить 10 553 394,73 грн.

Розмір витрат, пов`язаних з наданням послуг (виробничу собівартість), наданих позивачем ТОВ «Кернел-Трейд» за договором № 56 від 01.10.2006 за період 2-4 квартал 2011 року становить 74 579 079,24 грн.

Таким чином, загальна сума отриманих позивачем доходів від господарських операцій за договорами № 1-ПР-ПСП від 29.12.2006 за період 2-4 квартал 2011 року та № 56 від 01.10.2006 за період 2-4 квартал 2011 року становить 87 767 169,08 грн (10 515 901,50 грн + 77 251 267,58 грн).

Загальна сума витрат, понесених позивачем у зв`язку із наданням послуг ТОВ «Кернел-Трейд» за договорами № 1-ПР-ПСП від 29.12.2006 за період 2-4 квартал 2011 року та № 56 від 01.10.2006 за період 2-4 квартал 2011 року становить 85 132 473,98 грн (10 553 394,73 грн + 74 579 079,24 грн).

Враховуючи зазначене, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновків, що витрати, понесені позивачем у зв`язку із наданням послуг ТОВ «Кернел-Трейд» за договорами № 1-ПР-ПСП від 29.12.2006 за період 2-4 квартал 2011 року та № 56 від 01.10.2006 за період 2-4 квартал 2011 року не перевищили отримані доходи ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» від цих господарських операцій із вказаним контрагентом на загальну суму 2 634 695,10 грн (87 767 169,08 грн - 85 132 473,98 грн), а, отже, не є збитковими. Також судами встановлено, що ціни по наданню послуг ТОВ «Кернел-Трейд», починаючи з моменту укладання досліджуємих договорів щорічно змінювалися в напрямку підвищення і лише в 2011 році такі ціни не могли бути підвищені з огляду на обмеження в таких правах.

У лютому 2011 року позивач звертався до Замовника - ТОВ «Кернел-Трейд» з пропозицією щодо підвищення вартості послуг за договорами. Однак, була отримана відповідь: «Рішенням Антимонопольного комітету України від 21.02.2011 № 94-р ТОВ «Кернел-Трейд» надано дозвіл на узгоджені дії у вигляді укладення угоди про погоджену конкурентну поведінку суб`єктів господарювання на ринку олії соняшникової відповідно до Меморандуму про узгоджені дії між Кабінетом Міністрів України та провідними компаніями, що діють на олійно-жировому ринку, щодо недопущення зростання цін на олію соняшникову на внутрішньому ринку від 03.02.2011. Таким чином, розгляд пропозиції щодо підвищення вартості послуг є неможливим». Рішенням АМКУ передбачено, що учасники узгоджених дій діють відповідно до Меморандуму за такими принципами як забезпечення позиції податкових органів, що ціни на сиру олію та фасовану олію, що застосовуються між заявниками в рамках Угоди, будуть вважатися звичайними цінами для цілей оподаткування. Податкова адміністрація не буде висувати претензій до Заявників щодо заниження цін на соняшникову олію, як фасовану рафіновану, так і нерафіновану у рамках цієї угоди, а отже орган ДПС не мав законних підстав встановлювати наявність порушень щодо перевищення витрат над плановою собівартістю, оскільки це є порушенням принципів та вимог вищезазначеного Меморандуму.

Враховуючи надану замовником відповідь, у період з 3 лютого 2011 року по 15 травня 2011 року ТОВ «Кернел-Трейд» та ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» були обмежені у праві переглядати ціни на послуги в рамках діючих договірних відносин.

22 липня 2011 року між сторонами був укладений Договір № 130/11 про надання послуг по прийманню, переробці насіння соняшника та видачі продуктів переробки, яким рівень цін на послуги був переглянутий та підвищений. Згідно даних головної книги та бухгалтерського обліку підприємства: картки рахунку 3615: Контрагенти, а також висновку судово-економічної експертизи від 20.11.2015 року № 847, у період 2-4 квартал 2011 року доходи підприємства від операцій з пов`язаною особою за спірними операціями перевищили витрати на 2 634 695,10 грн.

Враховуючи зазначене, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку про необґрунтованість висновків контролюючого органу щодо заниження позивачем вартості наданих послуг по операціях з ТОВ «Кернел-Трейд» та порушення підприємством пп.14.1.36, пп.14.1.41, пп.14.1.134, п. 14.1 ст.14, п.138.1 ст.138, п.138.4,.138.6-138.9 пп.138.10.2-138.10.4 п.138.10, п.138.11, ст.138, пп.153.2.6 п.153.2, ст.153 Податкового кодексу України та, як наслідок, зменшення валових витрат в сумі 12 117 108,00 грн, в тому числі за 2 квартал 2011 року в сумі 3 106 341,00 грн, за 3 квартал 2011 року в сумі 4 989 252,00 грн, за 4 квартал 2011 року в сумі 4 021 515,00 грн, у зв`язку з перевищенням собівартості наданих послуг над ціною їх реалізації по операціям з давальницькою сировиною у розрахунках з пов`язаною особою ТОВ «Кернел-Трейд» і, як наслідок, формування від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток.

Суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що зазначені висновки також підтверджуються висновками судово-економічної експертизи Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса від 20.11.2015 № 847.

У справі, що розглядається, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року позовні вимоги ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» було задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення контролюючого органу № від 27.07.2012, № від 04.10.2012 в частині збільшення суми грошового зобов`язання по податку на прибуток у розмірі 12 325,00 грн та № від 04.10.2012 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 161 536,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2013 року апеляційну скаргу ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» задоволено, у задоволенні апеляційної скарги контролюючого органу - відмовлено у повному обсязі. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову в цій частині. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 4 жовтня 2012 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 5 548,00 грн та податкове повідомлення-рішення № від 4 жовтня 2012 року в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 12 117 108,00 грн. В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2015 року касаційну скаргу контролюючого органу задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2013 року було скасовано в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 4 жовтня 2012 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 5 548,00 грн та податкового повідомлення-рішення № від 4 жовтня 2012 року в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 12 117 108,00 грн та справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, в решті постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2013 року залишено без змін. Суд касаційної інстанції зазначив, що для правильного вирішення справи необхідно встановити, чи призвели операції з ТОВ «Кернел-Трейд» до виникнення збитків у податковому обліку позивача, зокрема, у разі необхідності шляхом проведення судово-економічної експертизи.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій окремих положень Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) щодо оформлення позивачем відповідних первинних документів на підтвердження відповідних даних податкового обліку, а також непідтвердження здійснених позивачем витрат саме в частині того, що такі були здійснені та направлені на отримання доходу, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Позивач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункти 14.1.27, 14.1.36, 14.1.41, 14.1.134, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14.

Витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником);

господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

давальницька сировина - сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного суб`єкта господарювання (замовника) і передаються іншому суб`єкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з подальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі;

операція з давальницькою сировиною - операція з переробки (обробки, збагачення чи використання) давальницької сировини (незалежно від кількості замовників і виконавців, а також етапів (операцій)) з метою одержання готової продукції за відповідну плату. До операцій з давальницькою сировиною належать операції, в яких сировина замовника на конкретному етапі її переробки становить не менш як 20 відсотків загальної вартості готової продукції;

податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

10.2. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.3. Пункти 138.1, 138.2 статті 138.

Витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку;

витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від`ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від`ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов`язань у зв`язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, пов`язані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо пов`язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об`єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

10.4. Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139.

Не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це контролюючому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов`язань за звітний податковий період. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до контролюючого органу.

Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення.

10.5. Пункт 150.1 статті 150.

Якщо результатом розрахунку об`єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від`ємне значення, то сума такого від`ємного значення підлягає

включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об`єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від`ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від`ємного значення.

Від`ємне значення як результат розрахунку об`єкта оподаткування, отриманий від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, не враховується для цілей абзацу першого цього пункту та відшкодовується за рахунок доходів, отриманих у майбутніх податкових періодах від такої діяльності.

10.6. Підпункт 153.2.6 пункту 153.2 статті 153.

Не включаються до складу витрат витрати на оплату винагород або інших видів заохочень пов`язаним з таким платником податку фізичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку оплату було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу витрат підлягає фактична сума оплати, але не більша, ніж сума, розрахована за звичайними цінами.

Витрати, понесені у зв`язку з продажем/обміном товарів, виконанням робіт, наданням послуг пов`язаним з таким платником податку особам або за операціями з давальницькою сировиною, визнаються в розмірі, що не перевищує доходи, отримані від такого продажу/обміну.

10.7. Пункти 198.2, 198.3, 198.6 статті 198.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

10.8. Пункти 201.1, 201.6-201.10 статті 201.

Платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках, такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних

документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

11. Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин):

11.1. Пункт 1.32 статті 1.

Господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

11.2. Пункт 5.1. статті 5.

Валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

11.3. Підпункт 5.2.1. пункту 5.2. статті 5.

Суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв`язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

11.4. Підпункт 5.3.9. пункту 5.3 статті 5.

Не підлягають віднесенню до складу валових витрат суми збитків платника податку, понесених у зв`язку з продажем товарів (робіт, послуг) або їх обміном за цінами, що нижчі за звичайні, пов`язаним з таким платником податку особам.

У разі коли сума виплат (заохочень) або її частина пов`язаним фізичним особам не визнаються валовими витратами, така сума (або її частина) є базою для нарахування внесків на соціальні заходи, передбачені пунктом 5.7 цієї статті.

Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це податковому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом з поданням розрахунку податкових зобов`язань звітного періоду. Якщо платник податку не подасть у такий строк письмову заяву та не поновить зазначених документів до закінчення податкового періоду, що настає за звітним, непідтверджені відповідними документами витрати не визнаються валовими витратами і на суму недосплаченого податку нараховується пеня у розмірі облікової ставки Національного банку України, збільшеної в 1,2 раза.

Якщо платник податку поновить зазначені документи у наступних періодах, підтверджені витрати (з урахуванням сплаченої пені) включаються до валових витрат податкового періоду, на який припадає таке поновлення.

11.5. Пункт 5.11 статті 5.

Установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Витрати, що пов`язані з проведенням господарської діяльності юридичною особою мають бути підтверджені належно оформленими первинними документами.

13. Платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

14. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору), обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків платник податків допусти порушення вимог законодавства, такий платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

15. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

16. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

17. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що контролюючий орган, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення: № від 4 жовтня 2012 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 5 548,00 грн та № від 4 жовтня 2012 року в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 12 117 108,00 грн, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

У справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що витрати, понесені позивачем у зв`язку із наданням послуг ТОВ «Кернел-Трейд» за договорами № 1-ПР-ПСП від 29.12.2006 за період 2-4 квартал 2011 року та № 56 від 01.10.2006 за період 2-4 квартал 2011 року не перевищили отримані доходи ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» від цих господарських операцій із вказаним контрагентом а, отже, не є збитковими.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що ціни по наданню послуг ТОВ «Кернел-Трейд», починаючи з моменту укладання досліджених договорів щорічно змінювалися в напрямку підвищення і лише в 2011 році такі ціни не могли бути підвищені з огляду на обмеження в таких правах. Так, у лютому 2011 року позивач звертався до Замовника - ТОВ «Кернел-Трейд» з пропозицією щодо підвищення вартості послуг за договорами. Однак, була отримана відповідь: «Рішенням Антимонопольного комітету України від 21.02.2011 № 94-р ТОВ «Кернел-Трейд» надано дозвіл на узгоджені дії у вигляді укладення угоди про погоджену конкурентну поведінку суб`єктів господарювання на ринку олії соняшникової відповідно до Меморандуму про узгоджені дії між Кабінетом Міністрів України та провідними компаніями, що діють на олійно-жировому ринку, щодо недопущення зростання цін на олію соняшникову на внутрішньому ринку від 03.02.2011. Таким чином, розгляд пропозиції щодо підвищення вартості послуг є неможливим». Рішенням АМКУ передбачено, що учасники узгоджених дій діють відповідно до Меморандуму за такими принципами як забезпечення позиції податкових органів, що ціни на сиру олію та фасовану олію, що застосовуються між заявниками в рамках Угоди, будуть вважатися звичайними цінами для цілей оподаткування. Податкова адміністрація не буде висувати претензій до Заявників щодо заниження цін на соняшникову олію, як фасовану рафіновану, так і нерафіновану у рамках цієї угоди, а, отже, орган ДПС не мав законних підстав встановлювати наявність порушень щодо перевищення витрат над плановою собівартістю, оскільки це є порушенням принципів та вимог вищезазначеного Меморандуму. Таким чином, у період з 3 лютого 2011 року по 15 травня 2011 року ТОВ «Кернел-Трейд» та ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» були обмежені у праві переглядати ціни на послуги в рамках діючих договірних відносин. Тоді як, 22 липня 2011 року між сторонами був укладений Договір № 130/11 про надання послуг по прийманню, переробці насіння соняшника та видачі продуктів переробки, яким рівень цін на послуги був переглянутий та підвищений, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано відповідачем.

Враховуючи встановлені обставини справи, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про необґрунтованість висновків контролюючого органу щодо заниження позивачем вартості наданих послуг по операціях з ТОВ «Кернел-Трейд» та порушення позивачем окремих положень Податкового кодексу України та, як наслідок, зменшення валових витрат в сумі 12 117 108,00 грн, в тому числі за 2 квартал 2011 року в сумі 3 106 341,00 грн, за 3 квартал 2011 року в сумі 4 989 252,00 грн, за 4 квартал 2011 року в сумі 4 021 515,00 грн, у зв`язку з перевищенням собівартості наданих послуг над ціною їх реалізації по операціям з давальницькою сировиною у розрахунках з пов`язаною особою ТОВ «Кернел-Трейд» і, як наслідок, формування від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток.

Крім того, на виконання рішення суду касаційної інстанції від 23 квітня 2015 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2015 року було призначено судово-економічну експертизу за матеріалами адміністративної справи № 11043/12/2070 на вирішення якої поставлено наступні питання: 1) який розмір витрат, прямо пов`язаних з наданням послуг (виробничу собівартість), наданих ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» ТОВ «Кернел-Трейд» за договором № 1-ПР-ПСП від 29.12.2006 за період 2-4 квартал 2011 року; 2) який розмір доходів, отриманих ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» від надання послуг ТОВ «Кернел-Трейд» за договором № 1-ПР-ПСП від 29.12.2006 за період 2-4 квартал 2011 року; 3) який розмір витрат, прямо пов`язаних з наданням послуг (виробничу собівартість), наданих ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» ТОВ «Кернел-Трейд» за договором № 56 від 01.10.2006 за період 2-4 квартал 2011 року; 4) який розмір доходів, отриманих ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» від надання послуг ТОВ «Кернел-Трейд» за договором № 56 від 01.10.2006 за період 2-4 квартал 2011 року; 5) чи перевищують витрати, понесені ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» у зв`язку із надаванням послуг ТОВ «Кернел-Трейд» за договорами № 1-ПР-ПСП від 29.12.2006 за період 2-4 квартал 2011 року та за договором №56 від 01.10.2006 року за період 2-4 квартал 2011 року отримані ТОВ «Приколотнянський олійноекстракційний завод» доходи від цих господарських операцій із вказаним контрагентом. Відповідно до висновків судово-економічної експертизи Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса від 20.11.2015 № 847 було підтверджено зазначені висновки судів першої та апеляційної інстанції.

18. Судами першої та апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом у запереченні на адміністративний позов та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені відповідачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

19. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Салтівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 2 серпня 2016 року слід залишити без задоволення.

20. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

21. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Салтівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 2 серпня 2016 року у справі № 2-а-11043/12/2070 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіІ.Я.Олендер І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова