Справа № 420/9383/20
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9383/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" про визнання протиправними та скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", в якій позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 62207591 від 29.05.2020 року по примусовому виконанню виконавчого напису № 8066 вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем 15.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованость в розмірі 14156,00 грн.;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни від 29.05.2020 року за виконавчим провадженням № 62207591 про арешт коштів боржника, які містяться в наступних банківських установах: ПАТ «ОТП Банк», АТ «Ощадбанк», АТ «УкрСиббанк», АТ «Альфа Банк», АТ «Райффайзен банк Аваль», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «ПУМБ» в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, що складає 16571,6 грн.;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни від 29.05.2020 року за виконавчим провадженням № 62207591 про арешт майна боржника ОСОБА_1 ;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни від 29.05.2020 року за виконавчим провадженням № 62207591 про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди в сумі 1415,60 грн.;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни від 29.05.2020 року за виконавчим провадженням № 62207591 про стягнення з боржника ОСОБА_1 мінімальних витрат на проведення виконавчого провадження в сумі 300 грн.;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 від 14.07.2020 року за виконавчим провадженням № 62207591;

зобов`язати приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Юхименко Ольгу Леонідівну виключити з Єдиного реєстру боржників внесені відомості про ОСОБА_1 , як боржника.

Ухвалою від 28.09.2020 року Одеським окружним адміністративним судом позовну заяву залишено без руху.

09.10.2020 року (вх. № ЕС/699/20) на виконання ухвали позивач надав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 13.10.2020 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням ст. 287 КАС України.

В обґрунтування позову зазначено, що 29.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва - Дорошкевич Вірою Леонідівною винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 62207591 про примусове виконання виконавчого напису № 8066, виданого 15.04.2020 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем. Так, позивач зазначає, що відомості, зазначені у Постанові про відкриття виконавчого провадження № 62207591 щодо адреси боржника ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , не відповідає дійсності, позивач ніколи не мешкала за цією адресою. За таких обставин, позивач стверджує, що приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження було порушено правила територіальної діяльності приватного виконавця, оскільки його відкрито не за місцем проживання, перебування боржника.

На електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вказана в Єдиному реєстрі приватних виконавців України було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 31).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

В судове засідання 21.10.2020 року сторони по справі не з`явились, сповіщались належним чином та завчасно про дату, час та місце судового засідання, жодних клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату до суду не надходило.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість розглянути позовну заяву в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 3 ст.287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №62207591 про примусове виконання виконавчого напису № 8066 виданого 15.04.2020 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованість в розмірі 14156,00 грн. (а.с. 7).

Крім того, відповідачем 29.05.2020 року та 14.07.2020 року винесені наступні постанови, а саме: Постанову про арешт коштів боржника (а.с. 6), Постанову про арешт майна боржника (а.с. 7), Постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 8), Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 9), Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 10).

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчих написів нотаріусів.

У статті 4 Закону №2464-VI визначені вимоги до виконавчого документу. Так, частиною 1 зазначеної статті передбачено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Крім цього, за приписами частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Місце виконання рішення визначене положеннями статті 24 Закону №1404-VIII.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Системний аналіз норм свідчить, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування, роботи боржника, або за місцезнаходженням його майна. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення.

Як вже зазначено судом вище, виконавче провадження відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною на підставі виконавчого напису № 8066 виданого 15.04.2020 року.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до паспортної реєстрації зареєстрована 08.08.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Одеської області (а.с. 11).

Будь-яких даних, які б підтверджували місце проживання, перебування, роботи боржника або наявність майна у Київській області (м. Києві), відповідачем до суду не надано.

Отже, ані станом на 29.05.2020р. (дань відкриття виконавчого провадження), ані на день розгляду справи до суду відповідачем не було надано доказів на підтвердження, що місцем проживання, перебування, роботи боржника, або місцезнаходженням його майна є Київська область (м. КиЇв).

Відтак, приватний виконавець Дорошкевич В.Л. безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства України відкрив виконавче провадження.

Пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

З урахуванням вказаної норми, суд зазначає, що, оскільки на момент відкриття виконавчого провадження та прийняття спірної постанови, місце проживання, перебування, роботи боржника не було в Київській області (м. Києві), а також у позивача було відсутнє будь-яке майно, яке б знаходилось в межах території Київської області (м. Києві), приватний виконавець мав повернути виконавчий документ (виконавчий напис № 8066 від 15.04.2020 року) ТОВ «Фінфорс» без прийняття до виконання.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язати приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Юхименко Ольгу Леонідівну виключити з Єдиного реєстру боржників внесені відомості про ОСОБА_1 , як боржника, суд зазначає наступне.

По-перше, позивачем не було вказано у позовній заяві в якості відповідача приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Юхименко Ольгу Леонідівну. При цьому, згідно з приписами ч. 1 ст. 46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач, а тому позовні вимоги можуть бути заявлені лише до відповідача.

По-друге, частиною 5 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вимогами ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.п. 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі ст. 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.1 ч.1 ст. 37 цього Закону).

Як передбачено ч. 1 ст. 40 Закону у разі повернення виконавчого документу до суду, який його видав, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до ст. 41 Закону у разі якщо постанова виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Стаття 3 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 року № 2432/5 встановлює, що Реєстраторами Системи є: відповідальні особи; державні виконавці органів державної виконавчої служби; приватні виконавці; помічники приватних виконавців (щодо реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції, у тому числі виконавчих документів); керівники органів державної виконавчої служби та їх заступники.

Розділом ІV Положення № 2432/5 «Внесення до Системи відомостей щодо здійснення виконавчого провадження» передбачається, що державний або приватний виконавець (далі - виконавець) після отримання виконавчого документа у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», приймає рішення про відкриття виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

Пунктом 6 Розділу Х Положення № 2432/5 зазначено, що система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.п 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

В день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання.

Враховуючи, що відповідачем в рамках виконавчого провадження № 62207591 наразі не винесено постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, як це передбачено ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає позовні вимоги в частині зобов`язання приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Юхименко Ольгу Леонідівну виключити з Єдиного реєстру боржників внесені відомості про ОСОБА_1 , як боржника є передчасними та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача за рахунок відповідача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни (місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" (місцезнаходження: 01042, м. Київ, пр-ок. Новопечерський, 19/3, корпус 2, офіс 9; ) про визнання протиправними та скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 62207591 від 29.05.2020 року по примусовому виконанню виконавчого напису № 8066, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем 15.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованость в розмірі 14156,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни від 29.05.2020 року за виконавчим провадженням № 62207591 про арешт коштів боржника, які містяться в наступних банківських установах: ПАТ «ОТП Банк», АТ «Ощадбанк», АТ «УкрСиббанк», АТ «Альфа Банк», АТ «Райффайзен банк Аваль», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «ПУМБ» в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, що складає 16571,6 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни від 29.05.2020 року за виконавчим провадженням № 62207591 про арешт майна боржника ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни від 29.05.2020 року за виконавчим провадженням № 62207591 про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди в сумі 1415,60 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни від 29.05.2020 року за виконавчим провадженням № 62207591 про стягнення з боржника ОСОБА_1 мінімальних витрат на проведення виконавчого провадження в сумі 300 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 від 14.07.2020 року за виконавчим провадженням № 62207591.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни (місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок дві грн. 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 22.10.2020 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.