Справа № 300/2030/20
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"21" жовтня 2020 р. справа № 300/2030/20
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" до Калуської районної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Верхнянська сільська рада об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області, про визнання протиправним та скасування рішення від 25.10.2018 за №253-18, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (надалі по тексту також позивач, ТзОВ "Карпатнафтохім", товариство) 14.08.2020 звернулось в суд з адміністративним позовом до Калуської районної ради (надалі по тексту також відповідач, районна рада), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Верхнянська сільська рада об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області (надалі по тексту також - третя особа, Верхнянська сільська рада), про визнання протиправним та скасування рішення від 25.10.2018 за №253-18.
Позов мотивовано тим, що рішенням Калуської районної ради за №253-18 від 25.10.2018 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за межами населеного пункту с. Верхня Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області" затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за межами населеного пункту с. Верхня Верхнянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області, які надаються в оренду товариству площами 5,8136 га, 0,5550 га і 2,0220 га (надалі по тексту також Технічна документація). Вказаному рішенню передували події із розроблення Державним підприємством "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (надалі по тексту також Державне підприємство, ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою") такої Технічної документації і отримання у Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (надалі по тексту також ГУ Держгеокадастру в області, територіальний орган Держгеокадастру) позитивного Висновок державної експертизи землевпорядної документації від 23.07.2018 за №161 (надалі по тексту також - Висновок). В подальшому рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/2024/19, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020, серед іншого, визнати протиправним та скасувати висновок територіального органу Держгеокадастру за №161 від 23.07.2018. Таким чином, на переконання позивача, оскаржуване у даній справі рішення районної ради прийняте на підставі висновку державної експертизи землевпорядної документації, який скасовано судом, а тому з часу скасування даного Висновку рішення Калуської районної ради є протиправним, в силу вимог статей 35, 37 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації".
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який 04.09.2020 надійшли до суду із письмовим доказом (а.с.149-153, 154-165). Районна рада заперечує щодо позовних вимог, зокрема, ініціатором і замовником Технічної документацію та державної експертизи землевпорядної документації, за наслідками якої отримано позитивний Висновок ГУ Держгеокадастру в області від 23.07.2018 за №161, у спірному випадку було безпосередньо ТзОВ "Карпатнафтохім". Саме позивач 05.10.2018 звернувся до відповідача із клопотанням про затвердження відповідної Технічної документації. На день прийняття Калуською районною радою оскаржуваного рішення №253-18 від 25.10.2018 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за межами населеного пункту с. Верхня Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області" позитивний Висновок територіального органу Держгеокадастру від 23.07.2018 за №161 був чинним, у зв`язку із чим відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про оцінку земель" районна рада як відповідний орган, що затверджує такий вид документації, не мав правових підстав для відмови у затвердженні Технічної документації. Приймаючи рішення №253-18 від 25.10.2018 відповідач не порушив норми жодного закону чи нормативно-правового акта, Відтак, районна рада не повинна нести відповідальності за помилки розробника Технічної документації та державного органу, який проводив державну експертизу землевпорядної документації, які встановлені судовим рішенням у відношенні до ГУ Держгеокадастру в області. Відповідач вказує на невикористане позивачем права звернення до районної ради із клопотанням про скасування рішення від 25.10.2018 за №253-18, так як на час розгляду справи наявні усі правові підстави для втрати чинності оскаржуваного рішення.
10.10.2020 в суд надійшла відповідь на відзив, в якому товариство не погоджується із поясненнями відповідача, вказуючи на те, що намір районної ради самостійно скасувати оскаржуване рішення на черговій сесії, не змінюють спірних правовідносин так як положення рішення від 25.10.2018 за №253-18 застосовані до ТзОВ "Карпатнафтохім" з початку 2018 року у вигляді розміру орендної плати, який сплачувався позивачем як орендарем. У випадку задоволення судом позову у даній справі, оскаржуване рішення буде визнано протиправним з моменту його прийняття (25.10.2018) та скасоване з моменту набрання відповідним судовим рішенням законної сили, а не з дня самостійного скасування районною радою. Позивач наполягає на застосуванні правових висновків Конституційного Суду України, визначених у рішенні від 16.04.2009 за №7-рп/2009 у справі №1-9/2009, за змістом яких орган місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (а.с.183-185).
Калуська районна рада 17.09.2020 подала заперечення на відзив, зміст якого, окрім тих же доводів, що викладені у відзиві на позов, містить додатково посилання на частину 3 статті 2 КАС України, а також твердження відповідача про прийняття районною радою оскаржуваного рішення відповідно до норм чинного законодавства та в межах повноважень. Представник відповідача погоджується із дією положень статті 38 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", згідно яких після скасування висновку державної експертизи землевпорядної документації рішення, прийняті органами місцевого самоврядування можуть бути оскаржені в судовому порядку. При цьому, в частині посилання позивача на висновки Конституційного Суду України (надалі по тексту також - Суд), визначених у рішенні від 16.04.2009 за №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 щодо неможливості скасування органом місцевого самоврядування свого попереднього рішення, то позиція Суду мала виняток, зокрема, якщо суб`єкти правовідносин, у яких виникли у зв`язку із такими рішенням певні суб`єктивні права та охоронювані законом інтереси заперечують проти їх зміни чи припинення. А у спірному випадку, позивач не тільки не заперечує проти скасування рішення, а і є його ініціатором (а.с.191-193).
28.09.2020 районною радою разом із клопотанням про долучення доказів подала рішення від 24.09.2020 за №447-38 "Про скасування рішення районної ради від 25.10.2018 за №253-18 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за межами населеного пункту с. Верхня Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області" (а.с.196-197, 198).
Представник ТзОВ "Карпатнафтохім" 09.10.2020 подав в суд письмове пояснення, в якому вказав, що самостійне скасування відповідачем рішення від 25.10.2018 не забезпечує повного відновлення порушених прав та інтересів товариства, оскільки останній як орендар земельних ділянок сплачує орендну плату, для визначення розміру якої використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, введеної в дію і зафіксованої в договорах оренди землі як обов`язкового складова розміру оплати саме оскаржуваним рішенням у 2018 році. На думку позивача рішення відповідача від 24.09.2020 набирає чинності з моменту його оприлюднення та скасовує спірну нормативну грошову оцінку вказаних земель починаючи саке з дати його оприлюднення тобто з 2020 року, а не з 2018 року як з моменту його прийняття. На підставі оскаржуваного рішення у товариства виникли суб`єктивні права та обов`язки після укладення відповідних договорів оренди землі, які в подальшому реалізувалися. Позивач звертає увагу на необхідність врахуванням позиції Верховного Суду, визначеної в постанові від 10.03.2020 у справі №160/1088/19 (а.с.224-227,228-264).
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст адміністративного позову і відзиву на позов, дослідивши і оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.
12.02.2018 року ТзОВ "Карпатнафтохім" звернулось до ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" з клопотанням №215 про проведення нормативної грошової оцінки вищевказаних земельних ділянок (а.с.38).
21.02.2018 між товариством та Державне підприємство укладено відповідний Договір №124/2018, згідно умов якого, замовником технічної документації з нормативної грошової оцінки вказаних земельних ділянок виступило ТзОВ "Карпатнафтохім", а розробником ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".
Державне підприємство на виконання вимог даного Договору розроблено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які надаються в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за межами населеного пункту с.Верхня Верхнянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області (а.с.15-103).
Головним управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області проведено обов`язкову державну експертизу землевпорядної документації щодо нормативної грошової оцінки коментованих земельних ділянок, результати якої затверджені Висновком державної експертизи землевпорядної документації від 23.07.2018 за №161, згідно якого, Технічна документація не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, у зв`язку з чим повернута на доопрацювання (а.с.13-14).
Зокрема, зауваження та пропозиції щодо Технічної документації територіальний орган Держгеокадастру вказав в пункті 10 Висновку.
В подальшому, розробник Технічної документації виконав зауваження, визначені в пункті 10 Висновку, і як наслідок, на даному Висновку ГУ Держгеокадастру в області зроблено додатковий запис: "Зауваження враховано та виправлено (підпис) начальник управління Р.І.Копча" (а.с.14).
У зв`язку із такими обставинами, ТзОВ "Карпатнафтохім" у відповідності до статті 23 Закону України "Про оцінку земель", самостійно стверджуючи про отримання у встановленому порядку Технічною документацією позитивного висновку державної землевпорядної документації, листом від 05.10.2018 за №2-827 звернулося до районної ради з клопотанням про затвердження такої Технічної документації (а.с.154, 155-165).
Враховуючи наявність відповідного запису керівника ГУ Держгеокадастру в області, Калуська районна рада, вважаючи Висновок позитивним, оскаржуваним рішенням від 25.10.2018 за №253-18 затвердила Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (а.с.12).
За позовною заявою ТзОВ "Карпатнафтохім" рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 у справа №300/2024/19, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020:
- визнано протиправним та скасувано Висновок державної експертизи землевпорядної документації Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 23.07.2018 за №161;
Із посиланням на положення статей 35, 37 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", зважаючи на скасування Висновку в судовому порядку, позивач вважає, що наявні достатні підстави вважати рішення відповідача від 25.10.2018 за №253-18 протиправним.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
За змістом частини 4, 8 статті 35 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" позитивні висновки державної експертизи щодо об`єктів обов`язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.
Висновки державної експертизи після їх затвердження спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері державної експертизи є обов`язковими для прийняття до розгляду замовником і врахування при прийнятті відповідного рішення щодо об`єктів державної експертизи.
При цьому, рішення, прийняті відповідними органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування на підставі висновків державної експертизи, що скасовані або визнані недійсними, можуть бути в установленому законом порядку оскаржені до суду (статті 38 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації").
В контексті вказаного, суд звертає в першу чергу увагу на те, що положеннями Закону України "Про оцінку земель", так як і Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" не визначено обов`язкового і автоматичного набуття протиправності рішення органу місцевого самоврядування про затвердження згідно статті 23 України "Про оцінку земель" відповідної технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за умови скасування або визнання недійсними висновку державної експертизи.
Зазначені обставина (скасування або визнання недійсними висновку державної експертизи) може бути правовою підставою для звернення зацікавленого суб`єкта в установленому законом порядку з метою оскарження в суді рішення органу місцевого самоврядування вийнятого на підставі такого висновку державної експертизи.
Як встановлено із описової та мотивувальної частини рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 у справа №300/2024/19, виявлено недотримання розробником Технічної документації порядку розрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок, встановленого пунктами 4 Методика проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої наказом Держкомзему України від 03.12.2004 за №391, пункту 2.1 Порядку нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення, затвердженого наказом Мінагрополітики від 22.08.2013 за №508, зокрема, врахування помилкового значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель.
Даний недолік стосувався не районної ради, а Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області як контролюючого органу, який в порушення вимог 33 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" не виявив його при проведенні державної експертизи землевпорядної документації.
Матеріали справи свідчать, що після відкриття провадження у справі відповідач, беручи до уваги рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 у справі №300/2024/19, яким скасовано Висновок державної експертизи землевпорядної документації, на підставі якого прийнято рішення районної ради від 25.10.2018 за №253-18 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за межами населеного пункту с. Верхня Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області", а також враховуючи рішення Конституційного суду України від 03.10.1997 за №4-зп стосовно права органів місцевого самоврядування скасовувати свої рішення прийняті раніше та вносити до них зміни, керуючись законами України "Про державну експертизу землевпорядної документації", "Про місцеве самоврядування в Україні", власним рішенням від 24.09.2020 за №447-38 скасував рішення районної ради 25.10.2018 за №253-18 (а.с.198).
Відтак, скасування відповідачем рішення від 25.10.2018 стало наслідком припинення його юридичної дії та правового врегулювання в часі як індивідуального рішення суб`єкта владних повноважень, яке було предметом оскарження у даній справі (№300/2030/20).
Суд, станом на 21.10.2020, після самостійного скасування районною радою (24.09.2020) оскаржуваного рішення (25.10.2018), не наділений процесуальними можливостями визнати протиправним в судовому порядку таке рішення, так як юридична дія останнього припинилася до прийняття судового рішення, яким вирішується і завершується спір по суті.
Таким чином, з`ясуванню підлягає питання наявності під час судового розгляду предмету спору, який був підставою для звернення до суду.
Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Прохальна частина позову свідчить, що товариство не ставило перед судом вимогу визнання рішення районної ради від 25.10.2018 протиправним з моменту його прийняття.
Відповідно до вимог пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
В той же час, як свідчать пояснення позивача, дискусійним є питання повного відновлення законних прав та інтересів товариства, так як положення рішення від 25.10.2018 за №253-18 враховані при визначенні розміру орендної плати за трьома договорами оренди із використання земельних ділянок площами 5,8136 га, 0,5550 га і 2,0220 га.
В контексті вказаного, є недоречними посилання представника товариства у даній справі на правові висновки, визначені Верховним Судом в постанові від 10.03.2020 у справі №160/1088/19.
По перше, справа, яку у касаційному порядку переглядав Верховний Суд стосувалася спору щодо визначення/збільшення юридичній особі як орендарю орендної плати за землю, який мав місце за участю територіального органу Державної податкової служби, як контролюючого органу, що здійснює адміністрування плати за землю.
По друге, у дані справі суд не вирішне питання щодо правомірності застосування податковим органом з 2018 року при обчислення суми орендної плати за землю/земельного податку положень оскаржуваного рішення районної ради, так як це не є предметом оскарження.
По третє, питання можливості чи неможливості застосування як орендодавцем так і податковим органом положень рішення від 25.10.2018 за №253-18 для визначення розміру орендної плати з 01.01.2018 по 24.09.2020 є передчасним, оскільки такі правовідносини можуть стати спірними не за участю відповідача у даній справі, а заперечення щодо того чи іншого належного розміру орендної плати, його перерахунку, не можуть бути скеровані до Калуської районної ради.
Разом з тим, суд не заперечує безумовне право на оскарження товариством розміру орендної плати чи його перерахунку, нарахованого і сплаченого за коментований період, в якій враховано спірна нормативна грошова оцінка землі, якщо Технічна документація після виявлених у справі №300/2024/19 недоліків міститиме нижче значення відповідної оцінки. В тому числі, товариство за таких обставин вправі посилатися на застосування висновків із застосування норм права, визначених Верховним Судом в постановах від 10.03.2020 у справі №160/1088/19, від 04.12.2018 у справах №816/52/17 і №П/811/658/16, від 03.06.2019 у справі №817/622/19.
В частині посилання позивача на висновки Конституційного Суду України, визначених у рішенні від 16.04.2009 за №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 щодо неможливості самостійного скасування органом місцевого самоврядування свого попереднього рішення чи внесення до нього змін, то позиція Суду мала виняток, зокрема, якщо суб`єкти правовідносин, у яких виникли у зв`язку із такими рішенням певні суб`єктивні права та охоронювані законом інтереси заперечують проти їх зміни чи припинення. Як свідчать матеріали справи у спірному випадку, ТзОВ "Карпатнафтохім" не тільки не заперечує проти скасування рішення, а і є його ініціатором.
На переконання суду таким самостійним скасуванням оскаржуваного рішення повністю вирішено і як наслідок вичерпано даний спір саме в межах тих позовних вимог, які заявлені ТзОВ "Карпатнафтохім".
Із урахуванням обставин справи, характеру спірних правовідносин і змісту права, яке намагається захистити позивач у даній справі (законний інтерес позивача на дотримання вимог законодавства України в сфері оцінки земель), адміністративний суд вважає за не можливим вийти за межі позовних вимог, так як подальший ефективний захист прав та інтересів позивача лежить в площині іншого права на належний і достовірний розмір орендної плати чи земельного податку як ймовірного публічно-правового спору між територіальними органами Державної податкової служби в області, орендодавцем чи власником землі.
Відтак, існуючий спір в даній справі у сфері публічно-правових відносин за участю Калуської районної ради, - вичерпаний.
Встановлені вище судом обставини є безумовною підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України.
За змістом частини 2 статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Таким чином, постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі суд зобов`язаний вирішити питання про розподіл судових витрат та повернення судового збору з бюджету.
Суд зазначає, що окрім сплаченого позивачем судового збору згідно платіжного доручення №2634 від 11.08.2020 в розмірі 2 102,00 гривень, сторонами, учасниками справи і їх представниками не подано суду жодних доказів про понесені будь-які інші судові витрати.
При цьому, пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 за №3674-VI визначено, що в разі закриття (припинення) провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
У випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина 1 статті 143 КАС України).
Відтак, з урахуванням частини 1 статті 143, частини 2 статті 238 КАС України, пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" вирішення судом питання про поверненню з державного бюджету сплаченого судового збору в розмірі 2 102,00 гривень можливе виключно за умови подання позивачем відповідного клопотання/заяви, якої у справі на день закриття провадження до суду від ТзОВ "Карпатнафтохім" не поступило.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 8 частини 1 статті 238, статтями 244, 245, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження у адміністративній справі №300/2030/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" до Калуської районної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Верхнянська сільська рада об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області, про визнання протиправним та скасування рішення від 25.10.2018 за №253-18.
Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 295, 297 та підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (ідентифікаційний код юридичної особи 33129683), адреса: вул. Промислова, 4, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77306.

Представник позивача (адвокат) Кайдан Дмитро-Святослав Тарасови (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001709 від 29.05.2020), ордер на надання правничої допомоги серії АТ №1003893 від 11.08.2020, адреса: а/с №1, м. Долина, Івано-Франківська область, 77502.

Відповідач Калуська районна рада (ідентифікаційний код юридичної особи 04054406), адреса: вул. Шевченка, 6, Івано-Франківська область, 77300.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Верхнянська сільська рада об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області (ідентифікаційний код юридичної особи 40170117), адреса: вул. Шевченка, 72, с. Верхня, Калуський район, Івано-Франківська область, 77324.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.