Справа № 490/2130/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 490/2130/19

Категорія: 113070100 Головуючий в 1 інстанції: Черенкова Н.П.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 04.06.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївської області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївської області (далі УПП в Миколаївській області ДПП) про визнання протиправною та скасування постанови серії НК №987293 від 01 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у виді штрафу в сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що позивач здійснював обгін іншого транспортного засобу через переривчасту, а не суцільну лінію дорожньої розмітки, після чого відповідно до п.14.2 Правил дорожнього руху України, повернувся на свою смугу руху.

Додатково позивач повідомляє, що п.8.1 ПДР передбачені види засобів регулювання дорожнього руху, а заборона перетинати суцільні лінії передбачена п.1 розділу 34 ПДР, в той же час цим розділом зазначено, що навіть суцільну лінію 1.1, як виняток, дозволяється перетинати з метою обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год., та вказав, що такі обставини працівниками поліції встановлені не були.

Крім того, посилався на те, що ним було запропоновано працівнику поліції проїхати на місце здійснення обгону, щоб переконатись в наявності там преривчастої лінії дорожньої розмітки, оскільки до змісту постанови, місцем розгляду справи, тобто місце, де були розташовані працівники патрульної поліції зазначено 167 км автодороги Н-24, а місцем вчинення правопорушення зазначено 166 км автодороги, на що працівник поліції відмовив та вказав, що там дійсно переривчаста лінія, але іншого типу. Отже, позивачу не зрозуміло яким чином працівником поліції відмовившись від огляду ділянки дороги, де був здійснений обгін, на відстані 1 км, було зроблено висновок про наявність на тій ділянці дороги суцільної лінії.

Позивач вказував, що відсутні беззаперечні та переконливі докази, які б свідчили його провину, та вважав, що винесена відносно нього постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14, в якій вказано, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилалась особа, чи висловлених останнім доводів.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що лінії, зазначені в п.п.1.1 і 1.3 ПДР перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд , перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год., вважав дії позивача такими, що не підпадають під виключення встановлені для вузької суцільної лінії, оскільки позивач здійснив обгін декількох транспортних засобів, що рухались на невеликій відстані один від одного.

На підтвердження вищенаведеного відповідачем надано відеозапис "043002493" на якому зафіксовано виїзд на смугу зустрічного руху легкового автомобіля світлого кольору та здійснення ним обгону декількох транспортних засобів, а саме великовантажного транспортного засобу синього кольору та "Газелі" світлого кольору. Також відеозаписом зафіксовано номерний знак транспортного засобу під керуванням правопорушника (01:02 хв.). Транспортний засіб постійно знаходився в полі зору інспекторів та технічного приладу з функцією -фото, відеозапису, тому повністю виключається можливість помилкової ідентифікації транспортного засобу, водій якого порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 Додатку 2 ПДР.

На відеозаписі "02494" водієві було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На відеозаписі "" водієві було оголошено зміст винесеної постанови та вручено її копію.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до УПП в Миколаївській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, та з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи

Доводи апеляційної скарги:

- в рішенні суду першої інстанції, з посиланням на постанову та відеозапис, встановлено здійснення позивачем обгону на перехресті з перетином суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 ПДР, що підтверджується постановою та відеозаписом. Однак, відповідно до постанови, порушення правил обгону або проїзду перехресть йому в провину не ставиться;

- на відеозаписі, наданим відповідачем на підтвердження вини позивача, зафіксовано завершення маневру обгону, а не його початок та поза увагою залишились обставини та місце початку здійснення маневру обгону;

- обгін одного чи двох транспортних засобів з перетином суцільної лінії дорожньої розмітки, на що посилається відповідач, значення не має, оскільки маневр обгону розпочинався не на суцільній, а на переривчастій лінії і мав бути завершений. Розпочавши обгін відповідно до ПДР, на переривчасту смугу, він мав його завершити, перетнувши при цьому вже суцільну лінію. В результаті його дій аварійної ситуації не створено, маневр обгону розпочато та завершено.

У відзиві УПП в Миколаївській області на апеляційну скаргу вказується, що факт вчинення правопорушення позивачем є наявним та підтверджується належними доказами, а рішення суду першої інстанції обґрунтоване та законне.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

01 березня 2019 року поліцейським УПП в Миколаївській області винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №987293, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Згідно постанови серії НК №987293 від 01 березня 2019 року, ОСОБА_1 керував автомобілем марки KIA RIO, номерний знак НОМЕР_1 та, рухаючись по дорозі Н-24 "Миколаїв-Благовіщенське" 167 км здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, при цьому перетнувши вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п.1.1 Додатку 2 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення та відеозаписом.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 72, 73, 74, 77 КАС України, п.п.8.1, 8.5.1, п.1 розділу 34 ПДР, п.1 ст. 247, ст. 251 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що справа розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження.

Разом з тим, ст. 286 КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

В зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу за правилами, визначеними ст. 286 КАС України.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п.8.5.1 ПДР, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з п.1 розділу 34 ПДР.

Відповідно до змісту п.1 розділу 34 ПДР визначається, що горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Також, згідно змісту п.1 розділу 34 ПДР визначено, що лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Як виняток, лінію 1.1 перетинати дозволяється, якщо нею позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, а також, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вищезазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З аналізу вищезазначених норм закону, доказами є фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, здійсненого за результатами дослідження доказу відеозапису, який міститься в матеріалах справи, що позивач, керуючи транспортним засобом KIA RIO, номерний знак НОМЕР_1 та, рухаючись по дорозі Н-24 "Миколаїв-Благовіщенське" 167 км здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, при цьому перетнувши вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п.1.1 Додатку 2 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що з наданого відеозапису вбачається, що позивачем здійснено спочатку обгін великовантажного транспортного засобу синього кольору, повернувшись у смугу попутного руху, а вже потім "Газелі" світлого кольору з перетином суцільної вузької суцільної лінії дорожньої розмітки.

Таким чином, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, та є тотожними адміністративному позову, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи, обставинами та вищезазначеними нормами законодавства, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.