Справа № 140/9485/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року ЛуцькСправа № 140/9485/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Ківерцівський РВК Волинської області, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною щодо незвернення з поданням про виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям, звільненим з військової строкової служби до органів соціального захисту та зобов`язання подати подання про виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям, звільненим з військової строкової служби до органів соціального захисту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період з 12.10.2018 по 10.10.2019 проходив строкову військову службу в підрозділі військової служби правопорядку в Збройних Силах України. 10.10.2019 звільнений у запас у зв`язку з тим, що вислужив встановлені строки військової служби і направлений для постановки на військовий облік до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси, де 15.10.2019 його було поставлено на військовий облік, а 16.10.2019 знято з обліку у зв`язку з тим, що не має встановленого законодавством України місця проживання на території Приморського району м. Одеси.

22.10.2019 позивач звернувся до Ківерцівського РВК Волинської області із заявою щодо постановлення його на облік у зв`язку з реєстрацією місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

09.11.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям та додав до заяви усі необхідні документи.

Проте, станом на день звернення до суду з даним позовом, позивачу не було виплачено матеріальної допомоги та жодних листів від відповідача щодо звернення з поданням про виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям, звільненим з військової строкової служби до органів соціального захисту позивач не отримував.

ОСОБА_1 не погоджується з такою бездіяльністю відповідача та просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено її розгляд проводити відповідно до приписів статей 12, 257, 262 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (а.с. 29).

В подальшому, ухвалою суду від 04.09.2020 ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15:00 год. 30.09.2020 та витребувано у відповідача Ківерцівського районного військового комісаріату Волинської області належним чином засвідчені копії усіх документів, які стали підставою для вчинення дій/бездіяльності, з приводу яких подано позов (а.с. 37,46).

Ухвалою суду від 30.09.2020 відкладено підготовче засідання у даній справі на 12:00 год. 05.10.2020 (а.с. 46) та ухвалою суду від 05.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12:00 год. 15.10.2020 (а.с. 53).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив та зазначив, що 18.11.2019 на адресу Ківерцівського РВК надійшла заява ОСОБА_1 про виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям, звільненим з військової строкової служби, на яку відповідачем було надіслано позивачу лист від 21.11.2019 № 1588 про необхідність надання документів про те, що ним не подавалось аналогічної заяви до Приморського РВК м. Одеси про виплату матеріальної допомоги. Оскільки відповіді від позивача отримано не було, тому така заява залишилась без розгляду.

Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

В судове засідання учасники справи не прибули, при цьому, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили усі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи в судове засідання не прибули, при цьому подали заяву про розгляд справи без їх участі, тому суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі матеріалів справи, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнений з військової строкової служби 10.10.2019 у запас у зв`язку з тим, що вислужив встановлені строки військової служби і направлений для постановки на військовий облік до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_1 та витягом з наказу начальника Хмельницького зонального відділу військової служби правопорядку по стройовій частині від 10.10.2019 № 224 (а.с. 8, 18).

Відповідно до припису начальника Хмельницького ЗВ ВСП від 10.10.2019 № 22 солдату ОСОБА_1 запропоновано вибути 10.10.2019 до Приморського РВК м. Одеси для зарахування на військовий облік

16.10.2019 ОСОБА_1 було знято з обліку у Приморському районному військовому комісаріаті м. Одеси, у зв`язку з тим, що не має встановленого законодавством України місця проживання на території Приморського району м. Одеси.

З 23.10.2019 по даний час ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Жорнищенською сільською радою від 23.10.2019 № 555 (а.с. 11).

23.10.2019 позивач став на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать відповідні записи у військовому квитку (а.с. 9).

22.10.2019 позивач звернувся до Ківерцівського РВК Волинської області із заявою щодо постановлення його на облік у зв`язку з реєстрацією місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24) та 09.11.2019 звернувся до відповідача із заявою про виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям та додав до такі документи: копію паспорту громадянина України, копію картки фізичної особи платника податків, довідку про середню заробітну плату, довідку про банківські реквізити та копію трудової книжки (а.с. 12-13).

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, вказана заява залишилась без розгляду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Виплата матеріальної допомоги військовослужбовцям, звільненим з військової строкової служби" визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати матеріальної допомоги військовослужбовцям, звільненим з військової строкової служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2015 № 185 (далі Порядок № 185).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 185 бюджетні кошти спрямовуються на виплату матеріальної допомоги громадянам України, які звільнилися з військової строкової служби (далі - матеріальна допомога), в розмірі: середньої заробітної плати на день призову, але не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, встановленої на день призову (для громадян, які працювали на підприємствах, в установах і організаціях); прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, встановленої на день призову (для громадян, які до призову не працювали).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 185 виплата матеріальної допомоги здійснюється органами соціального захисту населення протягом місяця з дня взяття відповідної особи на військовий облік за місцем проживання у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 6 Порядку № 185 визначено, що військові комісаріати протягом 10 днів з дати взяття особи на військовий облік відповідно до пункту 5 цього Порядку звертаються до органів соціального захисту населення з поданням про виплату матеріальної допомоги за формою згідно з додатком, до якого додаються подані заявником: довідка з місця роботи про отримувану середню заробітну плату; копія трудової книжки, завірена за останнім місцем роботи; заява про перерахування матеріальної допомоги на рахунок у банку.

Таким чином, для громадян України, які звільнилися з військової строкової служби, єдиною обов`язковою умовою, яка надає право на отримання вказаної державної допомоги, є необхідність стати на військовий облік за місцем проживання у встановленому законодавством порядку.

При цьому, військовий комісаріат у визначений Порядком 10-денний термін, після взяття особи на військовий облік, зобов`язаний звернутися з відповідним поданням про виплату матеріальної допомоги до органів соціального захисту населення.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що позивачем вказаний обов`язок виконано, а саме: позивач став на військовий облік у Ківерцівському РВК 23.10.2019, тобто з його сторони були виконані всі вимоги, які дають підстави для отримання вищезазначеної матеріальної допомоги.

Проте, відповідач всупереч вимогам чинного законодавства з відповідним поданням про виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги до органу соціального захисту населення у встановлений Порядком № 185 строк не звернувся, чим на думку суду, допустив протиправну бездіяльність.

Тобто, своєю бездіяльністю, відповідачем порушено передбачуване позивачу право на отримання матеріальної допомоги.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п.23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження невжиття ним відповідних заходів для виплати позивачу матеріальної допомоги.

Таким чином, не звернення Ківерцівським РВК з поданням до органів соціального захисту населення з поданням про виплату матеріальної допомоги є порушенням вимог Порядку № 185 та порушує права позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 244-246, 255, 295, пунктом 15.5 частини першої розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Ківерцівського районного військового комісаріату Волинської області щодо не звернення з поданням про виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям, звільненим з військової строкової служби на ОСОБА_1 до органів соціального захисту населення.

Зобов`язати Ківерцівський районний військовий комісаріат Волинської області подати подання про виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям, звільненим з військової строкової служби на ОСОБА_1 до органів соціального захисту населення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: Ківерцівський районний військовий комісаріат Волинської області (45201, Волинська область, місто Ківерці, вулиця Воїнів-Інтернаціоналістів, 6, ).

Суддя Р.С. Денисюк