Справа № 521/15189/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 521/15189/19
Головуючий в 1 інстанції: Маркарова С.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

при секретарі Пальоній І.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 та представника відповідача Євдокімова Дмитра Анатолійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил №0592/50000/19 від 19 червня 2019 року.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 19 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 лютого 2019 року начальником Головного управління ДФС в Одеській області було прийнято наказ №1114 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПРОГРЕС-ТРЕНД» () на підставі п.2 ч.7 ст.346 Митного кодексу України та доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Бондаренка А.Б. від 31.01.2019 №74/11/15-32-14-10-05.

19 лютого 2019 року робочою групою був здійснений виїзд за юридичною адресою підприємства ТОВ «ПРОГРЕС-ТРЕНД»: 65009, м.Одеса, вул. Водопровідна, 1а.

Уповноважений особі ТОВ «ПРОГРЕС-ТРЕНД» ОСОБА_1 , яка діяла на підставі довіреності підприємства, під підпис було вручено посвідчення на право проведення перевірки від 15 лютого 2019 року №902/14-10 та вручено копію наказу від 14 лютого 2019 року №1114 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки з 19 лютого 2019 року.

ОСОБА_1 , діючи за довіреністю підприємства та від його імені, не допустила посадових осіб контролюючого органу до перевірки, що було оформлено актом про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи від 19 лютого 2019 року №164/15- 32-14-10-11/40947150.

З огляду на зазначене у відношенні позивачки було складено протокол про порушення митних правил від 05 березня 2019 року №0592/50000/19 за ознаками правопорушення, передбаченого ст.474 МК України - перешкоджання посадовій особі органу доходів і зборів, під час документальної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

19 червня 2019 року Одеською митницею ДФС України було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0592/50000/19, відповідно до якої громадянку України ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.474 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день вчинення правопорушення становило 8500 гривень.

Прийняття вказаної постанови і стало підставою для звернення позивачки з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що під час проведення позапланової документальної перевірки уповноваженою особою ТОВ ОСОБА_1 , яка діяла за довіреністю та від імені вказаного підприємства, було відмовлено у наданні робочій групі документів, необхідних для проведення зазначеної перевірки. Позивачка не виконала свої обов`язки, передбачені ч.2 ст.350 МК України, перешкодила посадовій особі органу доходів та зборів під час проведення нею митного контролю, не виконала вимог під час проведення документальної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної служби, чим вчинила порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.474 МК України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.

В своєму адміністративному позові ОСОБА_1 підтверджує факт не допуску посадових осіб митного органу до проведення перевірки з огляду на відсутність (на її думку) правових підстав для її проведення.

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

З огляду на вказані обставини та за відсутності сумнівів щодо їх достовірності або добровільності їх визнання, колегія суддів вважає доведеним факт не допуску позивачкою посадових осіб митного органу до проведення перевірки.

Водночас, звертаючись з даним позовом до суду, ОСОБА_1 зазначала, що вона не є посадовою особою підприємства, оскільки не виконувала організаційно-розпорядчі обов`язки та адміністративно-господарські функції у ТОВ «ПРОГРЕС-ТРЕНД», а тому не є належним суб`єктом правопорушення в розумінні МК України.

Колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

З аналізу наведених норм ч.2 ст.459 МК України вбачається, що законодавцем у вказаній статті фактично визначено два види можливих суб`єктів відповідальності, до яких відноситься позивачка, а саме: фізичні особи-громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, та посадові особи відповідних підприємств у разі вчинення порушень митних правил підприємствами.

Як було зазначено самою ОСОБА_1 в позові та апеляційній скарзі, вона представляла інтереси ТОВ «ПРОГРЕС-ТРЕНД» за довіреністю, на підставі якої ж і вчиняла дії щодо не допуску посадових осіб митного органу до проведення перевірки.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.237 ЦК України представництвом є правові відношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Положеннями ст.244 ЦК України передбачено, що представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

Колегія суддів з урахуванням вказаних положень, з огляду на ч.1 ст.239 ЦК України, за якою правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, та в контексті спірних правовідносин приходить до висновку, що представництво ОСОБА_1 інтересів ТОВ «ПРОГРЕС-ТРЕНД» за довіреністю є тотожнім до вчинення посадовою особою відповідного підприємства дії від імені та інтересах такого підприємства. Вказані дії мають однакову правову природу, а тому відповідні особи (які діють, як посадові особи підприємства, так і за довіреністю) є суб`єктами адміністративної відповідальності в розумінні МК України.

Стосовно належності сповіщення позивачки про розгляд щодо неї справи про порушення митних правил, колегія суддів зазначає таке.

Положеннями статті 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Так, на підтвердження власної правової позиції щодо належного сповіщення позивачки про розгляд щодо неї справи про порушення митних правил 19 червня 2019 року відповідачем надано лист (з повідомленням про вручення) митного органу від 06 червня 2019 року №5264/10/15-70-20-06-14, надісланий на адресу: м.Одеса, Фонтанська дорога, 71, який було повернуто з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Наведені обставини свідчать, що митний орган вчиняв необхідні дії для сповіщення позивачки про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил, однак відповідне відправлення не було вручено адресату в незалежних від митного органу причин.

Вищевказану адресу, як належну для зв`язку, ОСОБА_1 було зазначено і в заяві про відкладення розгляду справи від 20 березня 2019 року (а.с.124), що свідчить про обґрунтованість направлення відповідачем кореспонденції (про призначення розгляду справи) позивачці на вказану адресу в червні 2019 року.

Також, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини у справі KARAKUTSYA v. UKRAINE (заява №18986/06) від 16 лютого 2017 р. (набуло статусу остаточного 16 травня 2017 р.), згідно якої Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (див. між іншого, Teuschler v. Germany (dec.), no. 47636/99, 4 жовтня 2001; Sukhorubchenko v. Russia, no. 69315/01, § 48, 10 February 2005; Gurzhyy v. Ukraine (dec.), no. 326/03, 1 квітня 2008; and Muscat, цит. вище, § 44) (п. 53).

Наведені вимоги, на думку колегії суддів, слід враховувати і в даних спірних правовідносинах, з урахуванням того факту, що справа про порушення митних правил була розпочата 07 березня 2019 року (а.с.6), позивачка повинна була, зі свого боку, також вчиняти достатні та належні дії щодо отримання інформації про рух своєї справи про порушення митних правил, дати її розгляду тощо, чого ОСОБА_1 зроблено не було.

Окремо колегія суддів зазначає, що з акту про відмову в допуску до перевірки від 19 листопада 2019 року №164/15-32-14-10-11/40947150 (а.с.45) вбачається, що не допускаючи посадових осіб відповідача до перевірки позивачка зазначала про безпідставність та незаконність наказу №1114 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПРОГРЕС-ТРЕНД» ().

Разом з тим, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року, в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу від 14 лютого 2019 року №1114 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПРОГРЕС-ТРЕНД» ()» було відмовлено.

Наведені обставини ґрунтовно свідчать про відсутність підстав для не допуску посадових осіб відповідача до проведення перевірки ТОВ «ПРОГРЕС-ТРЕНД», та відповідно доводять обгрунтованість та правомірність притягнення позивачки до відповідальності за такий не допуск.

Отже, враховуючи все вищевикладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.474 МК України, водночас, відповідач діяв у межах та у спосіб, які передбачені чинним законодавством України, а постанова про порушення митних правил №1002/50000/19 від 04 липня 2019 року відповідає вимогам законодавства, тому не підлягає скасуванню, а позов не підлягає задоволенню.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями: 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 19 травня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.