Справа № 240/6981/20
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
26 жовтня 2020 року м. Житомир справа № 240/6981/20
категорія 102020000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Липи В.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області щодо ненадання публічної інформації за запитом від 16.04.2020;
- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію;
- зобов`язати Виконавчий комітет Житомирської міської ради Житомирської області розглянути запит від 16.04.2020 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Житомир вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд;
- визнати вчинення порушення відповідачем Виконавчим комітетом Житомирської міської ради Житомирської області щодо ОСОБА_1 - ч.1 ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;
- стягнути з Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області судові витрати пов`язані з розглядом справи в сумі 17 грн 00 коп. на користь ОСОБА_1 .
В обґрунтування позову зазначає, що 16.04.2020 він звернувся до відповідача із запитом на інформацію, в якому на підставі і в порядку, встановленому Законом України "Про доступ до публічної інформації" просив надати інформацію щодо вільних земельних ділянок на території м. Житомир. Відмітив, що запит відповідачем отримано 22.04.2020, однак станом на 09.06.2020 Виконавчим комітетом Житомирської міської ради Житомирської області запитувану інформацію позивачу не надано. Позивач вважає, що відповідач такою бездіяльністю порушує право позивача на доступ до публічної інформації, гарантоване Законом України "Про доступ до публічної інформації".
Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, Виконавчим комітетом Житомирської міської ради Житомирської області, подано до суду відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заперечуючи проти позовних вимог стверджує, що 22.04.2020 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради від позивача надійшов запит, який був розглянутий та надано відповідь 27.04.2020. Оскільки Законом України "Про доступ до публічної інформації" не передбачено надіслання відповіді рекомендованим листом, то відповідь позивачу було направлено простим листом через засоби поштового зв`язку. Відмітив, що твердження позивача про те, що йому не надано відповіді в строк не відповідає дійсності, а контроль за роботою поштових відділень не може покладатися на виконавчі органи Житомирської міської ради.
13.10.2020 від ОСОБА_1 на офіційну електронну адресу суду надійшли додаткові пояснення у справі, у яких просив врахувати висновки апеляційної інстанції в аналогічних, на думку позивача, справах.
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву, відзив та додаткові пояснення повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов наступних висновків.
Як вбачається із матеріалів справи, 16.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати інформацію про наявність на території м. Житомир вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд з місцями (орієнтирами) розташування. Відповідь позивач просив надіслати за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач, зазначивши, що не отримав відповіді на вказаний запит та вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Положеннями ст.19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
За приписами ст.5 Закону України "Про інформацію" від 02 жовтня 1992 року №2657-ХІІ кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).
Відповідно до ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Виходячи з вищенаведеного, публічна інформація розглядається у двох аспектах: відомості - отримані або створені у процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; відомості, які знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. Закону №2939 доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до статті 5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом:
1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;
2) надання інформації за запитами на інформацію.
За приписами ст. 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відмова в задоволенні запиту на інформацію врегульована ст.22 Закону №2939-VI, відповідно до якої, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Згідно із ч. 2 ст. 22 Закону №2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
У відповідності до ч. 4 ст. 22 Закону №2939-VI у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.
Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі (ч. 5 ст. 22 Закону №2939-VI).
Аналізуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що розпорядник інформації повинен надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації, при цьому, такий повинен бути повним, достовірним та точним або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Як зазначено вище, 16.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області із запитом на інформацію, який надісланий на адресу відповідача рекомендованим листом, про що свідчить копія фіскального чеку АТ "Укрпошта".
Відповідно до копії скриншоту трекінгу відправлень Укрпошти вказаний запит відповідачем отримано 22.04.2020.
У свою чергу, із матеріалів відзиву на позов слідує, що позивачу відповідь - лист на запит на отримання публічної інформації за №25/Б-182із надано 27.04.2020, зі змісту якого встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено, що вільні земельні ділянки комунальної власності (враховуючи ст.ст.79 та 79-1 Земельного кодексу України) на території м.Житомир, які можуть бути використані під забудову, відсутні.
Лист - відповідь на вказаний запит була направлена позивачу простою поштовою кореспонденцією 27.04.2020 на адресу, яка зазначена у запиті, що підтверджується журналом вихідної кореспонденції. Зокрема, у копії витягу із журналу вказано вихідний номер листа - 182із, зазначено особу яка підписала лист - ОСОБА_2 , дата надіслання листа 27.04.2020, тобто даний запис є належним підтвердженням надсилання відповіді на запит позивача.
Суд наголошує, що стаття 20 Закону №2939-VI лише встановлює обов`язок розпорядника інформації надати відповідь на запит у встановлені строки, вимог щодо форми направлення відповіді на запит даним законом не передбачено, а тому направлення відповіді на запит простим поштовим відправленням не заборонено.
Крім того, "Правилами надання послуг поштового зв`язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 визначено, що просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки.
Враховуючи вищезазначене, відповідачем було дотримано вимоги статей 3, 4, 5, 19, 20, 23 Закону №2939-VI, а саме вчасно розглянуто (в межах п`яти робочих днів) та надано відповідь на вказаний запит, а тому твердження позивача про ненадання відповіді на запит є безпідставними.
Враховуючи вищевикладене, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надіславши відповідь на запит позивача засобами поштового зв`язку, діяв у межах та у спосіб, визначений чинним, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавством. За наведених вище обставин, права позивача на доступ до інформації з боку відповідача порушено не було, а відтак позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання публічної інформації, вказаної у запиті на інформацію від 16.04.2020 та зобов`язання відповідача розглянути запит від 16.04.2020 про надання публічної інформації задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги позивача про визнання вчинення порушення Виконавчим комітетом Житомирської міської ради Житомирської області щодо ОСОБА_1 - ч.1 ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем надано у встановлені строки та у повному обсязі відповідь на запит позивача від 16.04.2020.
Враховуючи вищенаведене, посилання позивача на порушення його права на отримання інформації, встановленого ч.1 ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є безпідставними, оскільки вказана інформація надана позивачу у відповідності до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 згаданого Кодексу).
За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа