Справа № 200/1999/20-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 200/1999/20-а

адміністративне провадження № К/9901/22107/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі №200/1999/20-а за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм Трейдинг» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайм Трейдинг» звернулось до адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову від реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1324348/41000583 від 07 листопада 2019 року, №1324349/41000583 від 07 листопада 2019 року, №1329412/41000583 від 13 листопада 2019 року, №1330632/41000583 від 14 листопада 2019 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №5 від 22 березня 2019 року, №6 від 27 березня 2019 року, №6 від 27 травня 2019 року, №6 від 21 червня 2019 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року, позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області 27 серпня 2020 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору у розмірі визначеному законом, та встановлено заявнику строк в межах 10 днів з моменту отримання копії ухвали, протягом якого особа має право надати суду надати документ про доплату судового збору.

22 вересня 2020 року Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області звернулось з клопотанням про усунення недоліків касаційної скарги шляхом долучення документа про сплату судового збору у визначеному законом розмірі до матеріалів справи.

Таким чином, недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, усунуто скаржником в повній мірі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду у справі №200/1999/20-а є вимоги про визнати протиправними та скасування Рішення про реєстрацію або відмову від реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1324348/41000583 від 07 листопада 2019 року, №1324349/41000583 від 07 листопада 2019 року, №1329412/41000583 від 13 листопада 2019 року, №1330632/41000583 від 14 листопада 2019 року та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №5 від 22 березня 2019 року, №6 від 27 березня 2019 року, №6 від 27 травня 2019 року, №6 від 21 червня 2019 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що податковий орган в квитанціях про зупинення конкретного не навів переліку документів, які має надати позивач для підтвердження господарської операції і надав можливість позивачу самостійно визначити обсяг необхідних документів, виходячи з конкретного критерію ризиковості.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається.

Суд за результатами оцінки елементів спору у справі №200/1999/20-а дійшов висновку про те, що така справа є справою незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Отже, постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі щодо визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі №200/1999/20-а за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм Трейдинг» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова