Справа № 640/7313/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7313/20 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючий суддя: Черпіцька Л.Т.
Глущенко Я.Б.
судді:Собків Я.М.

за участю секретаря: Зуєнка Д.П.

за участю:

представника позивача Бардаченка О.В.

представника позивача Соколов А.О.

представника відповідача Борисов І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.06.20 у справі за адміністративним позовом Сільскогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Деренківець" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування вимоги №Ю- від 10.02.20 та рішення № ,

В С Т А Н О В И Л А:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець» звернулось до суду з позовною заявою, у якій просило:

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі Вимогу Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 10.02.2020р. №Ю-;

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі Рішення Головного управління ДПС у Київській області № від 10.02.2020 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

У обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що вважає оскаржуване рішення та вимогу незаконними, прийнятими на підставі нормативних актів, які втратили чинність, без урахування всіх обставин справи та документів, наявних у головного підприємства СТОВ "Деренківець", а тому такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 червня 2020 року позов задоволено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що усі первинні документи, в тому числі ті, які стосуються списання паливно - мастильних матеріалів філії «Бородянка» СТОВ «Деренківець» надані для перевірки ГУ ДПС у Черкаській області, яке одночасно проводило перевірку головного підприємства СТОВ «Деренківець», що підтверджується Наказом Головного управління ДПС у Черкаській області № 296 від 26.09.2019 р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки СТОВ «Деренківець» та запитом головного державного ревізора - інспектора ГУ ДПС у Черкаській області про надання документів від 15.10.2019 року, що свідчить безпідставність висновків відповідача про відсутність документів, які підтверджують облік та списання ПММ у філії «Бородянка». Крім того, нарахування та облік ЄСВ здійснюється персоніфіковано щодо конкретної застрахованої фізичної особи, а не є абстрактним збором, отже вимогу про сплату боргу та рішення про накладення штрафу від 10.02.2020 про донарахування єдиного внеску абстрактним фізичним особам, суд вважає незаконними.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідач мотивує свої вимоги тим, що висновок суду першої інстанції з приводу того, що вказані первинні документи не стосувались місцевих податків і зборів та нарахування на фонд заробітної плати, платником яких є філія «Бородянка», не є таким, що базується на нормах Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Крім того, відповідач не погоджується з висновком суду першої інстанції про підтвердження первинними документами позивача списання ПММ у господарській діяльності філії «Бородянка», оскільки Податковий кодекс України, як основний нормативно-правовий акт, який регулює правовідносини зі сплати податків та зборів, інших загальнообов`язкових платежів встановлює, що у випадку ненадання документів під час перевірки вважається, що вони були відсутні під час складання звітності. Також вказав, що суд, зазначаючи про пропуск ДПС України строку для прийняття рішення за скаргою платника єдиного внеску, застосував ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яка на час спірних правовідносин не набрала чинності.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 22.10.2019 по 04.11.2019 Головним управлінням ДПС у Київській області, на підставі наказу від 10.10.2019 №39 та Направлень від 22.10.2019 №№ 448, 449, 450, 451 проведено документальну планову виїзну перевірку філії «Бородянка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2016 по 30.09.2019.

За результатом перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 11.11.2019 №219/10-3 6- 05-13/39929133 «Про результати документальної планової виїзної перевірки філії «Бородянка» сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець».

Згідно Акту перевірки відповідачем виявлено наступні порушення вимог законодавства:

- пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК Україні, в результаті чого встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб за 2018 р. розмірі 469842,98 грн;

п. 173.3 ст. 173, абз. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України - 510 грн;

- ч.1 ст. 7, п. 1, п.2, п. 5 ст, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску в загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого встановлено заниження сум такого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2018 р. в розмірі 573 629,20 грн;

- п.п. 1.4 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX, пп. 168.1 1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, в результаті чого встановлено заниження суми військового збору за 2018 р. в розмірі 39 111,08 грн.

Не погоджуючись із висновками Акту перевірки від 11.11.2019 філія «Бородянка» подала свої заперечення на цей акт, які листом від 04.12.2019 №10616/10/10-36-33-05 залишені без задоволення.

Філія «Бородянка» 10.12.2019 отримала вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.12.2019 №Ю-, якою відповідач вимагав сплатити 688 351,04 грн. недоїмки зі сплати ЄСВ і штрафу, з яких недоїмка становить 573 625,20 грн. та 114 725,84 грн.

Вимога обґрунтована Актом перевірки філії «Бородянка» від 11.11.2019 №219/10-36-05-13/39929133 та ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Крім того, позивач отримав рішення № від 09.12.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким відповідач на підставі того ж Акту перевірки та п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вирішив застосувати до філії штрафну санкцію у розмірі 114725,84 грн на суму донарахованої суми недоїмки із ЄСВ у розмірі 573 625,20 грн.

19.12.2019 позивач подав скаргу на вказані вище рішення та вимогу відповідача до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 23.01.2020 №1965/6/99-00-08-06-01-06 скаргу позивача задоволено, рішення та вимогу відповідача від 09.12.2019 скасовано повністю та зобов`язано ГУ ДПС у Київській області прийняти нові рішення та вимогу у відповідності до вимог законодавства України.

Натомість, 12.02.2020 філія «Бородянка» отримала нові рішення та вимогу, а саме: вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.02.2020 №Ю- Вимога про сплату боргу, якою відповідач вимагав від філії «Бородянка» сплатити суму недоїмки зі сплати ЄСВ в сумі 573 625,20 грн. Дана вимога складена на підставі Акту перевірки філії «Бородянка» СТОВ «Деренківець» №219/10-36-05-13/39929133 від 11.11.2019 та ст. 25 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а також рішення № від 10.02.2020 про застосування штрафних санкцій за нарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким відповідач, розглянувши матеріали документальної перевірки №219/10-36-05-13/39929.133 від 11.11.2019 щодо філії «Бородянка» та на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вирішив застосувати до філії штрафну санкцію у розмірі 114 725,84 грн на суму донарахованої суми недоїмки із ЄСВ у розмірі 573 625,20 грн.

Позивач 20.02.2020 подав скаргу на нові рішення та вимогу відповідача від 10.02.2020 до ДПС України.

Однак, рішенням ДПС України від 19.03.2020 №10184/6/99-00-08-06-01-06 скаргу позивача залишено без задоволення.

Незгода позивача із прийнятими рішеннями зумовила його звернення до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Як вбачається із матеріалів справи, під час перевірки відповідач дійшов висновку про заниження філією «Бородянка» єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 573 629,20 грн, оскільки вважає додатковим благом абстрактних фізичних осіб ті кошти, які були витрачені філією для придбання ПММ на суму 2607405,48 грн для фактичного оброблення 967 га земельних ділянок філії під час здійснення господарської діяльності. Відповідач вказав на відсутність документального підтвердження понесених філією «Бородняка» витрат на придбання та витрачання ПММ у 2018 році, в зв`язку із чим встановив порушення порядку обчислення і сплати єдиного внеску, а саме: підприємством не утримано і не перераховано до бюджету єдиного внеску за 2018 рік з доходу, отриманого, як додаткове благо, в сумі 619612,11 грн з коштів, які було виділено на закупівлю палива, чим порушено пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, а також відсутнє документальне підтвердження понесених витрат, чим порушено ч.1 п. 1 ст. 7, п.1,2,5 ст. 9 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, водночас із податковою перевіркою філії «Бородянка», у період з 15.10.2019 по 11.11.2019 Головним управлінням ДПС у Черкаській області проводилась документальна планова виїзна податкова перевірка головного підприємства - СТОВ "Деренківець".

Відповідно до п. 1.4.3.1 «Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків», затверджених Наказом ДФС України від 31 липня 2014 року N 22 (із наступними змінами та доповненнями), якщо юридична особа та її відокремлені підрозділи перебувають на обліку в різних органах ДФС (основне місце обліку) або ця особа (її підрозділи) перебуває на обліку в інших органах ДФС за місцем розташування (реєстрації) її відокремлених підрозділів, а також рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі для цілей цього підпункту - об`єкти, пов`язані з оподаткуванням), при організації документальної планової перевірки (або документальної позапланової перевірки з усіх питань) вживаються заходи щодо одночасного проведення перевірки такого платника податків - юридичної особи та її не знятих з відокремлених підрозділів та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням. Організацію взаємодії та координацію дій відповідних органів при проведенні таких перевірок проводить той орган ДФС, який здійснює (очолює) перевірку юридичної особи.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що під час одночасного проведення податкової перевірки СТОВ «Деренківець» та його філії «Бородянка», головним за організацію і координацію дій під час проведення перевірки ГУ ДПС у Черкаській області.

Філія «Бородянка» листом від 22.10.2019 за вих. №0001 письмово повідомило інспекторів ГУ ДПС у Київської області про неможливість надати первинні документи, що стосуються бухгалтерського та податкового обліку списання ПММ, у зв`язку із тим, що вони знаходяться в оригіналах у головного підприємства - СТОВ «Деренківець», де проводиться у цей час планова податкова перевірка, і пропонували інспекторам узгодити питання надання первинних документів із їх колегами з ГУ ДПС у Черкаській області.

Так, усі первинні документи, в тому числі ті, які стосуються списання паливно - мастильних матеріалів були надані для перевірки ГУ ДПС у Черкаській області, що підтверджується Наказом Головного управління ДПС у Черкаській області № 296 від 26.09.2019 р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки СТОВ «Деренківець» та запитом головного державного ревізора - інспектора ГУ ДПС у Черкаській області про надання документів від 15.10.2019 року.

Зазначене знайшло своє підтвердження і в акті перевірки від 25.11.2019 №93/23-00-05-0105/32898214 «Про результати документальної планової виїзної перевірки СТОВ "Деренківець" з питань дотримання вимог податкового, (валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2016 по 30.09.2019», в якому вказано, що відповідно до облікової політики СТОВ Деренківець» бухгалтерський облік ведеться централізовано головним підприємством, філії є безбалансовими, основні засоби та списання ПММ обліковуються на СТОВ «Деренківець». Перевіркою авансових звітів, оприбуткування та списання паливо -мастильних матеріалів СТОВ «Деренківець» на підставі первинних документів (авансові звіти з підтверджуючими витратними документами, договори на поставку, видаткові накладні, податкові накладні, подорожні листи, наказ про норми списання палива, лімітно - заборні карти, журнал обліку відпущеного пального, акти списання палива та ін..) порушень не встановлено».

Отже, висновок відповідача про ненадання філією «Бородянка» цих документів для перевірки - не відповідає дійсності.

Крім того, акт перевірки від 25.11.2019 листом від 29.11.2019 №00061 позивача наданий відповідачу для розгляду заперечень до акту перевірки філії «Бородянка», до ДПС України на вимогу та рішення про сплату ЄСВ від 09.12.2019 р. та при оскарженні до ДПС України вимоги про сплату боргу та рішення про штраф від 10.02.2020, що підтверджується додатками до вказаних скарг та відповідними описами вкладення до цінних листів. Однак, ДПС України вказана податкова інформація не була врахована при прийнятті рішень за результатами розгляду скарг позивача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність висновків відповідача щодо відсутності документів, які підтверджують облік та списання ПММ у філії «Бородянка».

Крім того, обґрунтованість витрачання та списання ПММ у господарській діяльності філії «Бородянка» підтверджується первинними документами Позивача:

1. Наказом СТОВ «Деренківець» №8 від 29.07,2015 «Про використання сільськогосподарської техніки»;

2. Наказом СТОВ «Деренківець» №1 від 02.01.2016 «Про організацію бухгалтерського і обліку та облікову політику підприємства»;

3. Наказом директора філії «Бородянка» СТОВ «Деренківець» №1 від 02.01.2016 щодо організації бухгалтерського обліку у філії;

4. Наказом СТОВ «Деренківець» №10 від 06.08.2017 «Про закріплення автомобіля за директором філії «Бородянка» ОСОБА_1 »;

5. Актом №2 від 01.10.2017 приймання-передачі с/г техніки між філією «Поділля» СТОВ «Деренківець» та філією «Бородянка» СТОВ «Деренківець»;

6. Наказом директора філії «Бородянка» СТОВ «Деренківець» №3/Т від 02.01.2018 щодо визначення у 2018 році норм витрат палива у філії»;

8. Договором оренди сільськогосподарської техніки №30/04 від 02.01.2018, укладеного між філією «Бородянка» СТОВ «Деренківець» та ПОА «Україна», із додатком, додатковими угодами до договору, актами приймання-передачі техніки; а також наказами про відрядження працівників ПОА «Україна» і посвідченнями на відрядження працівників ПОА «Україна»; запитом філії «Бородянка» від 26.02.2020 та супровідним листом ПОА «Україна» від 02.03.2020 вих. №11, наказами ПОА «Україна» від 24.02.2020 «Про відпустку ОСОБА_3 » і «Про виконання обов`язків тимчасово відсутнього директора»;

9. Договором №02/01-18 позички автомобіля від 02.01.2018 із актами приймання-передачі і від 02.01.2018,28.12.2018 року.

10. Дорожніми листками трактора, подорожніми листами легкового автомобіляы лімітно-забірними картами, розрахунками витрат пального, актами списання товарів і актами списання ПММ;

11. Наказами керівника філії «Поділля» СТОВ «Деренківець» про відрядження працівників філії та посвідченнями на відрядження цих працівників до філії «Бородянка» СТОВ «Деренківець»;

12. Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №203 за 2018 рік по філії «Бородянка»;

13. Звітом про посівні площі с/г культур під урожай 2018 року форми 4-сг (річна), звітом про площі та валові збори с/г культур, плодів, ягід і винограду на 01.12.2018 року, форма №29-сг (річна), звітом про посівні площі с/г культур під урожай 2019 року форми 4-сг (річна).

Отже, зазначені документи підтверджують залучення у перевіряємий період відповідної техніки, трудових ресурсів та підтверджують відпуск відповідної кількості ПММ за їх видами і на конкретні одиниці техніки, облік витрачання цих ПММ на підставі дорожніх (подорожніх) листків, розрахунками витрат дизпалива та актів списування ПММ у кожному місяці, витрачених у господарській діяльності філії «Бородянка» у 2018 році.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої про безпідставне твердження відповідача про те, що придбані у 2018 році філією «Бородянка» паливно-мастильних матеріалів в сумі 2607450,48 грн передані фізичним особам, як додаткове благо, оскільки ПММ використані у сільськогосподарській діяльності філії «Бородянка», що підтверджується первинними документами.

Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що в акті перевірки не вказані конкретні фізичні особи, яким передано у якості додаткового блага ПММ, придбані філією; не зазначено кількість ПММ та їх вартість, які були передані кожній із таких фізичних осіб; не зазначено суму єдиного внеску, яку філія не нарахувала та не перерахувала до фонду щодо кожної із таких фізичних осіб.

Відповідно до положень п. 1-3, 8,10 ч. 1 ст. 1, ст.ст. 5,7, 8,9,16,20 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок сплачується виходячи із нарахованого та виплаченого доходу на користь конкретних застрахованих осіб перед виплатою такого доходу особі. При цьому, закон розмежовує базу нарахування ЄСВ залежно від виду платника і застрахованої особи.

Отже, вимога про сплату боргу та рішення про накладення штрафу від 10.02.2020 про донарахування єдиного внеску абстрактним фізичним особам замість нарахування та обліку ЄСВ щодо конкретної застрахованої фізичної особи є незаконними.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності у вигляді застосування штрафних санкцій та надсилання вимоги про сплату боргу (недоїмки), у зв`язку із відсутністю в діях останнього порушення вимог законодавства при провадженні діяльності, що в свою чергу свідчить про протиправність вимоги від 10.02.2020 року №Ю- і рішення № від 10.02.2020 року про застосування штрафних санкцій та наявність підстав для їх скасування.

Що стосується посилання скаржника про застосування судом першої інстанції приписів ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо прийняття податковим органом упродовж 20 днів рішення про результати розгляду скарги платника єдиного внеску, які на час спірних правовідносин не набрали чинності, то колегія суддів вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Суд першої інстанції, зазначаючи про пропуск ДПС України строку для прийняття рішення за скаргою позивача, дійшов висновку, що ДПС України під час прийняття рішення за результатами розгляду скарги позивача повинна була керуватись законодавством, яке діяло на момент розгляду скарги і прийняти вмотивоване рішення у 20-денний строк, з моменту отримання такої скарги. Проте, як встановлено судом, 20-денний строк на розгляд скарги позивача сплив 12.03.2020 року, а рішення прийняте ДПС України лише 19.03.2020, тобто з пропуском встановленого Законом строку.

З цього приводу, колегія суддів зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 №465-ІХ ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» викладено у новій редакції і зменшено строк для прийняття ДПС України рішення за скаргою платника податків на рішення/вимоги щодо збільшення ЄСВ до 20 календарних днів.

Згідно із п. 1 Розділу II Прикінцеві положення цього Закону від 16.01.2020 №465-ІХ цей набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто із 27.02.2020.

Скарга позивача отримана ДПС України 21.02.2020, рішення за скаргою прийняте 19.03.2020, тобто під час дії Закону від 16.01.2020 №465-ІХ щодо внесення змін до положень ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Посилання скаржника на абз. 3 п. 1 Розділу II Прикінцеві положення Закону від 16.01.2020 №465-ІХ, яким передбачено набрання чинності з 1 липня 2020 року абзаців 3 - 7 та 14 підпункту 2 пункту 9 розділу І цього Закону (зміни до частини 4 статті 25 Закону про ЄСВ щодо направлення вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску), є безпідставним, оскільки законодавець встановив строк набрання чинності цих змін до Закону про ЄСВ із 01.07.2020, які не стосуються строку для прийняття ДПС України рішення за скаргою платника податків і направлення її платнику податків, які містились у абзацах 8-9 підпункту 2 пункту 9 розділу І Закону №465-ІХ.

Тому, суд першої інстанції застосував правильну редакцію ч. 4 ст. 25 Закону про ЄСВ.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.241,242,310,312,315,316,321,322,325,329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.06.20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 20 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя: Л.Т. Черпіцька
судді:Я.Б. Глущенко
Я.М. Собків