Справа № 607/28398/19
Суддя: Олещук Б. Т.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/598/18/2020
РІШЕННЯ

іменем України

"12" жовтня 2020 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді Олещука Б.Т.

з участю секретаря Демчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ,

місце проживання: АДРЕСА_1 ,

до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради,

місце знаходження: бульвар Т.Шевченка, 1. 4-й поверх, м.Тернопіль, 46001,

про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 15.10.2019 року, -

встановив:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_1 , із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію цього суду 05.12.2019р., до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 15.10.2019р..

Позивач просить:

1. Визнати строк, передбачений для подання адміністративного позову (скарги), пропущеним з поважних причин і прийняти дану скаргу до провадження.

2. На підставі ст.288 КУпАП України звільнити його від сплати судового збору.

3. Визнати дії інспектора з паркування, управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів Василем Михайловичем щодо складення постанови від 15.10.2019р. про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст.122 ч.1 КУпАП, протиправними.

4. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 15.10.2019р. щодо водія транспортного засобу, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 та закрити адміністративне провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 жовтня 2019 року в м.Тернопіль інспектором з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів Василем Михайловичем прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП України за порушення п.8.4 (в) ПДР України, про що складено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що він нібито 11 жовтня 2019 року о 10 годині 48 хвилин здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП. Окрім цього, під знаком 3.34 «Зупинка заборонена» був знак окрім осіб з інвалідністю. Посвідчення інваліда ним залишено на панелі автомобіля під лобовим склом. Позивач вважає, що зазначена постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №607/28398/19.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.12.2019р. ОСОБА_1 поновлено строк для звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та відкрито провадження у даній адміністративній справі і постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін (а.с.1).

Згідно розпорядження голови Тернопільського міськрайонного суду в силу вимог ч.7 ст.29 КАС України визначено підсудність даної адміністративної справи Збаразькому районному суду (а.с.14).

Ухвалою Збаразького районного суду від 13.01.2020р. дану позовну заяву залишено без руху і позивачу надано строк п`ять днів з дня отримання ним даної ухвали суду, для виправлення недоліків, які позивачем виправлені 20.02.2020р..

Ухвалою Збаразького районного суду від 24.02.2018р. прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у адміністративній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.28).

15 квітня 2020 року на адресу суду надійшов відзив Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні заявленого позову в повному обсязі. У відзиві вказано, що згідно оскаржуваної постанови, 11 жовтня 2019 року о 10 год. 48 хв. водій транспортного засобу марки Hyndai Santa з державними номерними знаками НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху. По даному факту головним спеціалістом-інспектором з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів В.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ТЕ №003647 за ч.1 ст.122 КУпАП, яка надіслана відповідальній особі - ОСОБА_1 . Факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме зупинка на вул.Острозького, 6, та без розпізнавального знаку «водій з інвалідністю», що підтверджується фотоматеріалами, доданими до відзиву. Справа розглянута у відсутності ОСОБА_1 , що відповідає чинному законодавству, одночасно, інспектор з паркування розмістив на лобовому склі повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, що підтверджується фотоматеріалами. Інспектором з паркування, з метою належного фіксування факту порушення правил зупинки, стоянки або паркування водієм транспортного засобу марки Hyndai Santa з державними номерними знаками НОМЕР_1 здійснено фотофіксацію в кількості два фото з різних протилежних ракурсів, з відображенням 1) дати і часу (моменту), 2) місця розташування даного транспортного засобу до нерухомих об`єктів, та встановлено географічні координати. Справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності позивача, що відповідає правилам розгляду справи щодо правопорушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), визначеному ст.279-1 КУпАП, а тому права та обов`язки позивача інспектором з паркування жодним чином не порушені (а.с.44-58).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ №003647 від 15 жовтня 2019 року, зазначено, що ОСОБА_1 , 11 жовтня 2019 року, о 10 год. 48 хв., керуючи автомобілем HYUNDAI SANTA FE д.н.з. НОМЕР_2 , по вул.Острозького, 6, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3,34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги пункту 8.4 (в) ПДР України.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 124 Конституції України, яка є нормою прямої дії, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 122 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно із пунктом 8.4 ПДР України вказано, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: «в» Заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеженні в русі.

В межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Згідно ПДР України знак 3.34 «Зупинку заборонено» діє від місця його встановлення до найближчого перехрестя за ним.

Пунктом п.8-2 ПДР України передбачено, що дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Абзацом 9 та 12 пункту 3.43 розділу 33 ПДРУкраїни визначено, що зона дії знаків 3.1-3.15,3.19-3.21,3.25,3.27,3.29,3.33-3.37-від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення(прилягання)з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

У спірній постанові серії ТЕ №003647 від 15 жовтня 2019 року, не конкретизовано об`єктивну сторону правопорушення, а саме: не встановлено точного місця вчинення правопорушення, а лише зазначено вулицю.

Як вбачається із матеріалів фотофіксації правопорушення які додані відповідачем у відзиві, на двох із фотознімків зафіксовано 11 жовтня 2019 року о 10:47 год. транспортний засіб марки HYUNDAI SANTA FE з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який здійснив зупинку. Проте не долучено жодної фотокопії де зображено дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена», який розташований по вул.Острозького. Інші фотоматеріали, що підтверджують встановлення дорожніх знаків, відсутні.

Відповідачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів, що транспортний засіб HYUNDAI SANTA FE з державним номерним знаком НОМЕР_1 , здійснив зупинку з порушенням вимог дорожнього знаку «Зупинка заборонена».

Законом України від 27.09.2018р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів», уповноважено розглядати справи про порушення правил дорожнього руху інспекторів з паркування.

Так, Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради є виконавчим органом Тернопільської міської ради, підзвітним та підконтрольний Тернопільській міській раді, підпорядкованим її виконавчому комітету і міському голові.

Законом України від 27.09.2018р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів» ч.1 ст.268 КУпАП доповнено реченням такого змісту: «Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу».

Відповідно до ст.279-1 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно примітки до зазначеної норми режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Таким чином, зазначеною нормою встановлено спеціальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Статті 279-1-279-4 КУпАП не передбачають процесуальних прав та гарантій, визначених у ч.1 ст.268 КУпАП, а ч.3 ст.279-1 КУпАП передбачає обов`язок посадової особи уповноваженого на розгляд справи винести постанову про накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці виявлення вчиненого правопорушення.

Як встановлено судом, позивача притягнуто до відповідальності у відповідності до положень ст.14-2 КУпАП, як власника транспортного засобу за порушення правил стоянки, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід мати на увазі, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України (ст.19 Конституції України).

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.252 КпАП України орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, зокрема відповідачем оскаржуваній постанові зазначено, що фотозйомка (відеозапис) проводилась спецзасобом марки RECODA M510, а із наданих суду фотокопій фіксування правопорушення не вбачається, яким саме спецзасобом проведена фотозйомка, що ставить під сумнів належність здобутих доказів, які підтверджують правопорушення, яке вчинив позивач. Також, в силу вимог ст.14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах). Представником відповідача не надано доказів, які б підтверджували, що таку фотозйомку здійснено технічним засобом, який може функціонувати згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно телекомунікаційних системах.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення зазначено лише фото матеріалами, які долучені до матеріалів адміністративної справи, проте, вони не відображають відомостей про вчинення правопорушення.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.2 та до ст.11 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб`єкти владних повноважень зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Враховуючи все вищенаведене, суд прийшов до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, відповідач, як уповноважена особа, неповно та необ`єктивно з`ясував всі обставини справи, зокрема на підставі належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил зупинки, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. А тому на підставі ч.3 ст.286 КАС України, яка визначає можливість скасувати рішення і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу, суд, вважає необхідним позов задовольнити частково, скасувати постанову серії ТЕ №003647 від 15 жовтня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 та надіслати справу на новий розгляд до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.19, 62 Конституції України, ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст.7, 9, 33-35, 122, 245, 247, 251, 252, 256, 276, 280, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст.1, 2, 73-77, 90, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , до управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради (місцезнаходження вул.Т.Шевченка,1, 4-й поверх, м.Тернопіль, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04058344, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ТЕ №003647 від 15 жовтня 2019 року управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 надіслати на новий розгляд управлінню муніципальної інспекції Тернопільської міської ради.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Дане рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини даного рішення суду складені і підписані суддею 12 жовтня 2020 року.

Повне рішення суду складено і підписано суддею 19 жовтня 2020 року.

Суддя Богдан Олещук