Справа № 320/4814/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року м. Київ № 320/4814/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Київській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення

середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 04.05.2020 №284 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 08.05.2020 №131 о/с по особовому складу; поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Сквирського ВП ГУНП в Київській області; стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивовано протиправністю прийняття оскаржуваних наказів, з огляду на хибність висновків службового розслідування про використання позивачем свого службового становища з метою одержання неправомірної грошової вигоди, які ґрунтуються виключно на матеріалах публікації в соціальній мережі «Фейсбук» щодо можливих неправомірних дій окремих працівників Сквирського ВП ГУНП в Київській області, без належного проведення відповідачем службового розслідування по вказаному факту, неповного та необ`єктивного з`ясування обставин дисциплінарного проступку, та за відсутності фактичного одержання позивачем неправомірної вигоди, оскільки будь-яку неправомірну вигоду позивачу не надавали та не пропонували.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено, що під час службового розслідування за фактом виявлення в соціальній мережі «Фейсбук» критичної публікації щодо можливих неправомірних дій окремих працівників Сквирського ВП ГУНП в Київській області, встановлено факт використання позивачем свого службового становища з метою отримання неправомірної вигоди. Така поведінка позивача та розміщення в мережі «Інтернет» критичної публікації з цього приводу призвели до зниження авторитету поліції серед населення. У відзиві наголошено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ є окремою підставою для звільнення зі служби в поліції, яке не пов`язано з порушенням кримінальної справи та набрання законної сили вироком суду.

Позивачем подано відповідь на відзив, згідно якої викладені у відзиві міркування та аргументи не спростовують висновків та фактів, зазначених у позовній заяві, та не визнаються позивачем.

На підставі письмового клопотання представника відповідача ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях, просили скасувати спірні накази та поновити позивача на раніше займаній посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представником відповідача під час судового розгляду проти позову заперечено, наголошено на правомірності оскаржуваних наказів та відсутності підстав для задоволення позову з огляду на вчинення позивачем дій, які дискредитують Національну поліцію України як орган державної влади.

На підставі поданих сторонами письмових клопотань про розгляд справи у порядку письмового провадження, судом вирішено продовжити подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

Згідно послужного списку, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , проходив з 15.04.2016 службу на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Сквирскього ВП.

Відповідно до доповідної записки заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_2 «Про можливі порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Київській області», 28.04.2020 під час моніторингу засобів масової інформації у всесвітній мережі «Інтернет», в соціальній мережі «Facebook» виявлено критичну публікацію користувача « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під назвою: «Видео о том, как в Сквири Киевской области полицейские берут деньги. Как Вы думаете, после опубликования данного видео будет что-то полицейскому?» щодо можливих неправомірних дій окремих працівників Сквирського ВП ГУНП в Київській області.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області - полковника поліції Андрія Нєбитова від 28.04.2020 №700 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом можливих неправомірних дій окремих працівників Сквирського ВП ГУНП в Київській області.

За наслідками проведеного службового розслідування начальником Головного управління Національної поліції в Київській області - полковником поліції А. Нєбитовим затверджено 30.04.2020 висновок службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій окремих працівників Сквирського ВП ГУНП в Київській області.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області - полковника поліції А. Нєбитова від 04.05.2020 №284 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» за порушення службової дисципліни, статті 3, статті 8, підпунктів 1, 2 частини 1, частини 2, частини 3 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за №2337-VIII, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, статей 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», які виразилися у використанні свого службового становища з метою одержання неправомірної грошової вигоди, не доповіді керівництву відділу поліції про факт пропозиції надання та безпосередньо надання неправомірної вигоди цивільною особою, не повідомленні чергової служби відділу поліції про виявлення адміністративного правопорушення, вчиненні вчинку, який призвів до підриву авторитету Національної поліції України в суспільстві, не пред`явленні службового посвідчення на вимогу громадянина, несенні служби без нагрудного знаку на однострої, проявленні нещирості під час проведення службового розслідування дільничного офіцера поліції сектору превенції Сквирського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області - полковника поліції А. Нєбитова від 08.05.2020 №131 о/с «По особовому складу» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дільничного офіцера поліції сектору превенції Сквирського відділу поліції звільнено з 12.05.2020 зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи протиправними накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся з позовом до суду про їх скасування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі по тексту - Закон №580-VIII).

Відповідно до статті 3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина перша).

На працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (частина друга).

Згідно частини першої статті 8 Закону №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 11 Закону №580-VIII визначено, що рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

За приписами частини першої статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (пункт 1); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (пункт 2); поважати і не порушувати прав і свобод людини (пункт 3).

Відповідно до частини першої статті 64 Закону №580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі по тексту - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша).

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга).

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1 частини третьої); утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України (пункт 6 частини третьої).

Статтею 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша).

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом (частина третя).

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (частина перша).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина друга).

Наказом Міністерства внутрішні справ України від 09.11.2016 №1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», зареєстровано в міністерстві юстиції України 06.12.2016 за №1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських пунктом 1 розділу IІ яких визначено основні обов`язки поліцейських.

Згідно пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 №100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за №223/33194, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII, особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

За приписами частини першої статті 24 зазначеного Закону, особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Як убачається з висновку службового розслідування, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади слугували висновки про порушення позивачем службової дисципліни, статті 3, статті 8, підпунктів 1, 2 частини 1, частини 2, частини 3 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, статей 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», які виразилися у використанні свого службового становища з метою одержання неправомірної грошової вигоди, не доповіді керівництву відділу поліції про факт пропозиції надання та безпосередньо надання неправомірної вигоди цивільною особою, не повідомленні чергової служби відділу поліції про виявлення адміністративного правопорушення, вчиненні вчинку, який призвів до підриву авторитету Національної поліції України в суспільстві, не пред`явленні службового посвідчення на вимогу громадянина, несенні служби без нагрудного знаку на однострої, проявленні нещирості під час проведення службового розслідування.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, зокрема, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина друга) Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (частина третя). Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (частина четверта). У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів (частина п`ята). Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина десята).

Судом встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області - полковника поліції Андрія Нєбитова від 28.04.2020 №700 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом можливих неправомірних дій окремих працівників Сквирського ВП ГУНП в Київській області.

Висновок службового розслідування затверджено 30.04.2020, тобто в межах місячного строку з дня його призначення керівником.

Згідно висновку, під час службового розслідування встановлено, що: 28.04.2020 під час моніторингу засобів масової інформації у всесвітній мережі «Інтернет», в соціальній мережі «Facebook» виявлено критичну публікацію користувача « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під назвою: «Видео о том, как в Сквири Киевской области полицейские берут деньги. Как Вы думаете, после опубликования данного видео будет что-то полицейскому?» щодо можливих неправомірних дій окремих працівників Сквирського ВП ГУНП в Київській області; 18.04.2020 відповідно до книги розстановки нарядів Сквирського ВП ГУНП в Київській області, на добове чергування у складі слідчо-оперативної групи Сквирського ВП ГУ заступив, зокрема, дільничний офіцер поліції сектору превенції Сквирського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 ; повертаючись до Сквирського відділу поліції після опрацювання повідомлення про крадіжку зварювального пристрою в с. Пщики Сквирського району Київської області, зазначена слідчо-оперативна група в с. Шамраївка Сквирського району Київської області за порушення Правил дорожнього руху, а саме перетину суцільної смуги розподілу напрямків руху зупинила автомобіль марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 (іноземної реєстрації); після зупинки автомобіля до нього з боку водія (особу невстановлено) підійшов старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та попросив пред`явити документи на право керування транспортним засобом; під час спілкування з водієм останній повідомив старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що він керує автомобілем без полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів; надалі старший лейтенант поліції ОСОБА_1 запитав у водія чи складати на нього адміністративний матеріал за вказане порушення, на що водій відповів, що не потрібно; після зазначеного, водій автомобіля «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 , підійшов до задньої частини службового автомобіля, де перебував старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_4 ; під час розмови водій запитав у поліцейських, який штраф за керування транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування, на що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що 425 гривень; у свою чергу водій сказав: «Давайте по нормальному. Реально спішу»; почувши сказане, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив водія про те, щоб він віддав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та під`їхав через 15 хвилин до Сквирського ВП ГУ і все буде нормально; надалі старший лейтенант поліції ОСОБА_1 сказав водієві: «Ладно, в блокнот ложи», а водій у свою чергу хотів узяти блокнот, який лежав на кришці багажного відсіку службового автомобіля; побачивши вказане, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 сказав: «Та вийдеш сюда», після чого водій повернувся в салон автомобіля «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 , де взяв з гаманця 200 гривень (дві купюри по сто гривень) та повернувшись до службового автомобіля, поклав їх у блокнот; на вказане старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відповів: «Всьо, не чуди більше»; під час поміщення грошових коштів у блокнот, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 перебував у службовому автомобілі, однак, як свідчить відеозапис, він був обізнаний про те, що водій хотів вирішити питання щодо непритягнення його до адміністративної відповідальності шляхом надання правомірної грошової вигоди; у подальшому, з автомобіля «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 вийшло ще декілька осіб з відеокамерами, які підійшли до задніх лівих дверцят службового автомобіля та почали звинувачувати старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у отриманні неправомірної вигоди та вимагали пред`явити службове посвідчення, однак він відмовив; крім того, на відеозаписі зафіксовано, що у службовому автомобілі перебували капітан поліції ОСОБА_5 , майор поліції ОСОБА_6 та старший сержант поліції ОСОБА_7 .

Також, службовим розслідуванням встановлено, що того ж дня о 14:36 год. на спецлінію « 102» надійшло звернення від ОСОБА_8 за фактом можливих неправомірних дій з боку окремих працівників Сквирського ВП ГУНП в Київській області, які виразились у отриманні неправомірної вигоди від заявника. У подальшому поліцейські, які перебували у складі слідчо-оперативної групи, подали рапорти з даного факту, вказавши про те, що ніхто з них ніяких грошових коштів не вимагав та не отримував. Для всебічного та об`єктивного розгляду і прийняття рішення даного повідомлення, всі матеріали скарги було направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві вих. №2939/109/1006/20/01-2020 від 24.04.2020.

Крім того, службовим розслідуванням встановлено, що старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 не повідомлено чергову службу Сквирського ВП ГУ про факт виявлення адміністративного правопорушення, групу реагування патрульної поліції на місце події не викликано

Зі змісту наявних у матеріалах службового розслідування письмових пояснень позивача від 28.04.2020 вбачається, що 18.04.2020 рухаючись на службовому автомобілі по центральній вулиці у с. Шамраївка Сквирського району Київської області ОСОБА_1 спільно з іншими працівниками поліції зупинено автомобіль марки «Audi А6» іноземної реєстрації, водій якого порушив правила дорожнього руху. Після зупинки автомобіля позивач разом з ОСОБА_4 підійшли до водія з метою перевірки документів під час якої поліцейськими встановлено відсутність у водія страхового полісу. Після цього працівники поліції взяли у водія реєстраційний талон та запропонували водію пройти до службового автомобіля з метою перевірки його транспортного засобу у базі за фактом можливого незаконного заволодіння транспортним засобом. Оскільки у працівників поліції на місці події не знайшлось пустих бланків постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач запропонував водію автомобіля «Audi А6» іноземної реєстрації проїхати разом із співробітниками Сквирського ВП ГУ до зазначеного підрозділу поліції з метою складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, на що водій повідомив працівникам поліції про те, що він поспішає та буде вдячний, якщо його скоріше відпустять. Переконавшись, що автомобіль марки «Audi А6» іноземної реєстрації не перебуває у розшуку, позивач поклав реєстраційний талон на блокнот та повідомив водію, що він може їхати, провівши з ним профілактичну бесіду, щоб останній більше не вчиняв подібних правопорушень. Забравши реєстраційне свідоцтво, водій автомобіля «Audi А6» іноземної реєстрації сів у свій автомобіль, а позивач у службовий автомобіль та разом з іншими працівниками поліції розпочав рух у напрямку Сквирського ВП ГУ. При цьому ОСОБА_1 заперечив факт отримання ним неправомірної вигоди від водія автомобіль марки «Audi А6» іноземної реєстрації, а лише повідомив йому приблизну вартість штрафу.

Аналогічні за змістом пояснення щодо обставин зупинки автомобіля марки «Audi А6» іноземної реєстрації та перевірки документів містяться також у наявних у матеріалах службового розслідування письмових поясненнях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 . Крім того, у вказаних поясненнях зазначено, що водій автомобіля марки «Audi А6» іноземної реєстрації почав провокувати поліцейських на вирішення питання щодо його непритягненя до адміністративної відповідальності шляхом надання неправомірної вигоди, на що ОСОБА_4 негативно висловив свою думку водію, після чого сів до службового автомобіля. В цей час ОСОБА_1 залишився з водієм біля службового автомобіля та про щось розмовляли, про що саме повідомити не може, оскільки не чув їхньої розмови. Через декілька хвилин водій підійшов до свого автомобіля та повернувся до ОСОБА_1 , після чого ОСОБА_1 сів до службового автомобіля та на питання ОСОБА_4 про отримання грошових коштів від водія автомобіля марки «Audi А6» іноземної реєстрації однозначно заперечив.

Також, аналогічні за змістом пояснення щодо обставин зупинки автомобіля марки «Audi А6» іноземної реєстрації, спілкування поліцейських з водієм, було надано іншими членами оперативно-слідчої групи.

Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що комісія дійшла висновку про значне зниження авторитету Національної поліції серед населення через розміщення у всесвітній мережі «Інтернет» в соціальній мережі «Facebook» критичної публікації користувача « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під назвою: «Видео о том, как в Сквири Киевской области полицейские берут деньги. Как Вы думаете, после опубликования данного видео будет что-то полицейскому?».

Під час судового розгляду справи судом досліджено електронний доказ - відеозапис події, яка слугувала підставою для проведення службового розслідування.

Наведений судом зміст висновку службового розслідування в частині обставин зупинки автомобіля марки «Audi А6» іноземної реєстрації, перевірки поліцейськими документів у водія, спілкування поліцейських з водієм в більшій мірі відповідають цьому запису та письмовим поясненням ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Зокрема, зафіксовано зупинку поліцейськими автомобіля, розмову двох поліцейських з водієм вказаного автомобіля, перевірку документів, прямування водія до зупиненого автомобіля, де водій дістав зі свого гаманця дві купюри по 100 гривень, прямування водія назад до службового автомобіля, після чого пасажир зупиненого автомобіля підходить до задніх дверей службового автомобіля поліцейських з відеокамерою та просить поліцейського пред`явити службове посвідчення.

Втім, на відеозаписі не зафіксовано моменту передачі водієм зупиненого автомобіля грошових коштів безпосередньо поліцейському чи вкладання коштів водієм у блокнот поліцейського, оскільки поліцейський знаходився біля задніх дверей службового автомобіля спиною до оператора, яким велася відеозйомка, а водій зупинено автомобіля підійшов до задньої частини службового автомобіля поліції та повернувся назад, після чого оператор, яким велася відео зйомка, попрямував до службового автомобіля поліції. При цьому, оскільки водій у момент після наближення до службового автомобіля знаходився за поліцейським, з відео не вбачається які саме маніпуляції вчиняв водій біля службового автомобіля поліції.

Під час судового розгляду справи допутиний у якості свідка ОСОБА_1 підтвердив викладені у висновку службового розслідування та зафіксовані на відеозаписі обставини щодо зупинки автомобіля марки «Audi А6» іноземної реєстрації, спілкування з водієм на предмет порушення ним правил дорожнього руху, перевірки документів на право керування транспортним засобом, наголосив на пред`явленні ним водію зупиненого транспортного засобу свого службового посвідчення безпосередньо після зупинки вказаного автомобіля. Втім, позивач заперечив факт отримання ним неправомірної вигоди від водія зупиненого автомобіля та зазначив, що водієм не пропонувалось поліцейським будь-якої грошової винагороди, не здійснювалось натяків або інших завуальованих пропозицій щодо отримання неправомірної вигоди. На запитання суду про те, чи клав водій зупиненого автомобіля грошові кошти на речі, які належать позивачу, та чи тримав водій зупиненого автомобіля в руках грошові кошти під час наближення до службового автомобіля позивач заперечив у категоричній формі.

Відтак, суд констатує відсутність у матеріалах справи, зокрема, у матеріалах службового розслідування, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту пропозиції надання неправомірної вигоди цивільною особою, фактичного отримання позивачем неправомірної вигоди від водія чи іншої особи із зупиненого поліцейськими автомобіля «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 . Зокрема, у дослідженому судом відеозаписі не зафіксовано обставини як водій чи інша особа передає кошти поліцейському чи кладе кошти у блокнот поліцейського.

Отже, фактичними підставами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало те, що зафіксована на відеозаписі подія спровокувала негативні наслідки, внаслідок чого завдано шкоди авторитету Національної поліції в суспільстві, а також неповідомлення позивачем чергової служби відділу поліції про виявлення адміністративного правопорушення, несення служби без нагрудного знаку на однострої, проявлення нещирості під час проведення службового розслідування.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (пункт 2); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); добросовісно (пункт 5); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8).

На думку суду, відповідачем не дотримано критерію обґрунтованості, оскільки, приймаючи рішення про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, яке тягне за собою звільнення, не враховано всіх обставин, які мали бути враховані. Зокрема, службовим розслідуванням на підставі достовірних та достатніх доказів не встановлено факту отримання позивачем винагороди від водія автомобіля «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 . З назви відеозапису та його змісту вбачається, що невідомі особи здійснювали фільмування зазначених подій з метою виявлення отримання поліцейськими неправомірної винагороди. Суд погоджується, що поведінка поліцейських може викликати обґрунтовані підозри в намірі отримати неправомірну винагороду, проте для встановлення цієї обставини необхідними є докази та встановлення вини особи у вчиненні, в даному випадку, дисциплінарного проступку. Проте під час судового розгляду обставин щодо безпосереднього отримання позивачем неправомірної винагороди не встановлено.

Пунктом 4 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення (пункти 3,7, 9 частини першої); під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частина третя); під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частина восьма).

Пунктом 4 Розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України передбачено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема, документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку, обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

У висновку службового розслідування не зазначено про наявність чи відсутність пом`якшуючих, обтяжуючих обставин, не надано оцінки особі позивача (попередня поведінка, ставлення до служби).

Також, суд вважає, що повноваження для застосування дисциплінарного стягнення використано не з метою, з якою воно надано, недобросовісно. Метою застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, в даному випадку, є очищення Національної поліції від недобросовісних поліцейських, поведінка яких дискредитує, завдає шкоди Національній поліції, впливає на ступінь довіри до силового органу, який покликаний служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Втім, звільнення поліцейського на підставі зафіксованої невідомими особами події та поширення відповідного відеозапису в мережі «Інтернет», як підтвердження отримання поліцейським неправомірної винагороди, що не зайшло свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами під час службового розслідування, не досягає зазначеної мети, позаяк не встановлено факту отримання неправомірної вигоди.

Щодо врахування відповідачем принципу пропорційності під час прийняття оскаржуваних наказів, то суд зазначає, що невстановлення під час службового розслідування всіх обставин, які мали бути враховані під час прийняття відповідного рішення та є обов`язковими відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, про що суд вже зазначав вище, та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, неможливо дійти висновку про пропорційність відповідних рішень.

При цьому, за висновком суду, встановлені службовим розслідування порушення позивачем інших нормативно-правових актів, що виразилось у неповідомленні позивачем чергової служби відділу поліції про виявлення адміністративного правопорушення, відсутності у позивача нагрудного знаку на однострої, що убачається з відеозапису події, яка слугувала підставою для проведення службового розслідування, не є в даному випадку достатньою підставою для застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за відсутності у позивача інших дисциплінарних стягнень, в тому числі непогашених, за весь час служби позивача в органах поліції, що підтверджується його послужним списком. Відтак, накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вказані порушення, за висновком суду, також є непропорційним.

З огляду на встановлені обставини, правове регулювання спірних відносин, підстави позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо протиправності наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 04.05.2020 №284 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно, цей наказ підлягає скасуванню. Оскільки наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 08.05.2020 №131 о/с по особовому складу прийнято з метою реалізації наказу від 04.05.2020 №284 про притягнення, в тому числі, позивача до дисциплінарної відповідальності, наказ від 08.05.2020 №131 о/с також підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині звільнення позивача зі служби в поліції.

З огляду на встановлення судом протиправності звільнення позивача з посади поліцейського, його право підлягає відновленню.

Втім, Законом №580-VIII не визначено процедури поновлення протиправно звільненого поліцейського на посаді, відповідно, застосуванню підлягають норми трудового законодавства.

За приписами частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України, в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відтак, підлягає задоволенню вимога про поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Сквирського відділу поліції (назва посади згідно формулювання, зазначеного в наказі від 08.05.2020 №131 о/с «По особовому складу»).

Щодо дати поновлення, то як убачається з наказу від 08.05.2020 №131 о/с «По особовому складу», позивача звільнено зі служби в поліції 12.05.2020.

Згідно приписів частин другої та третьої статті 77 Закону №580-VIII, днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення; день звільнення вважається останнім днем служби. Відтак, позивач підлягає поновленню на посаді з 13.05.2020.

Відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата (пункт 9 розділу І); при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно (пункт 15 розділу І); поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення (пункт 6 розділу ІІІ).

Як убачається з довідки Головного управління Національної поліції в Київській області від 22.06.2020 №412, середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 становить 387,67 грн. до нарахування.

Зважаючи на 161 календарних дні вимушеного прогулу з 13.05.2020 (день наступний за днем звільнення позивача зі служби в поліції) по 21.10.2020 (день, ухвалення судом рішення про поновлення позивача на службі), сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 62410,04 грн. При цьому з вказаної суми відповідачем має бути відраховано податки та обов`язкові платежі.

За наведених обставин підлягає задоволенню вимога в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення позивача і до дня винесення судом рішення про поновлення позивача на службі в розмірі 62410,04 грн., з якої підлягають відрахуванню обов`язкові податки та збори.

Відповідно до статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 2); поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3).

Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць підлягає негайному виконанню.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини справи та правове регулювання спірних відносин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, відповідно, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення ним інших судових витрат, а відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 04.05.2020 №284 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 08.05.2020 №131 о/с по особовому складу в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 з 13.05.2020 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Сквирського відділу поліції.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення і до дня винесення судом рішення про поновлення в розмірі 62410,04 грн., з якого підлягають відрахуванню обов`язкові податки та збори.

У задоволенні решти адміністративного позову відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 з 13.05.2020 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Сквирського відділу поліції та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, з вирахуванням обов`язкових податків та зборів.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Київській області (ідентифікаційний код 40108616, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 21 жовтня 2020 року.