Справа № 826/820/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 жовтня 2020 року м. Київ № 826/820/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши заяву Міністерства юстиції України про роз`яснення судового рішення, прийнятого в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 )

до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач) з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (надалі - відповідач), в якому просить: визнати недійсним рішення Міністерства юстиції України від 12.08.2016 року №28243/Т-17956/9 повністю; зобов`язати Міністерство юстиції України здійснити перевірку щодо відповідності висновків акту перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_2 №33/10-40 від 04.05.2016 року вимогам чинного законодавства України, для проведення додаткового контролю; зобов`язати Відповідача вчинити дії щодо проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства із здійсненням позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_2 .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено частково, постановлено зобов`язати Міністерство юстиції України здійснити повторну перевірку щодо відповідності висновків акту перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_2 №33/10-40 від 04.05.2016 року вимогам чинного законодавства України, для проведення додаткового контролю; зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства із здійсненням позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року постанову суду першої інстанції скасовано та у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В подальшому, постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №826/820/17 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року, а постанову суду першої інстанції від 14 грудня 2017 року залишено без змін.

Представник відповідача надіслав до суду заяву про роз`яснення судового рішення, у якій просить:

- роз`яснити яким чином необхідно виконати вимоги постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року по справі №826/820/17 щодо зобов`язання Міністерства юстиції України здійснити повторну перевірку щодо відповідності висновків акту перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 04 травня 2016 року №33/10-40 вимогам чинного законодавства України, для проведення додаткового контролю, якщо чинним законодавством з питань банкрутства не передбачено порядку та можливості проведення Міністерством юстиції України перевірок щодо відповідності висновків актів перевірок вимогам законодавства України;

- роз`яснити яким чином необхідно виконати вимоги постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року по справі №826/820/17 щодо зобов`язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства із здійсненням позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_2 (визначити дії Міністерства юстиції України, спрямовані на проведення заходу контролю, предмет перевірки, період за який необхідно провести перевірку, на підставі яких обставин (питань) необхідно провести перевірку, на якому підприємстві виникає необхідність здійснення додаткового заходу контролю), з огляду на зміни законодавства про банкрутство.

Вказана заява обґрунтована тим, що 24 грудня 2019 року набрав чинності новий Порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затверджений наказом Мін`юсту від 06 грудня 2019 року №3928/5, яким встановлено процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов`язки арбітражних керуючих під час проведення перевірок; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності. Крім того, з 21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями якого, зокрема, встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Тобто, як стверджує представник відповідача, у Міністерстві юстиції України виникають труднощі із вірним виконанням постанови суду першої інстанції з огляду на зміни законодавства про банкрутство.

Матеріали заяви містять докази її надіслання учасникам справи, однак позивачем не надано до суду заперечень або письмових пояснень щодо суті такої заяви.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходить з наступного.

Приписами частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, зміст поданої заяви про роз`яснення рішення суду, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на момент розгляду заяви) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Пунктом 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 р. «Про судове рішення в адміністративній справі» визначено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового рішення є його неясність, невизначеність, нечіткість за змістом.

Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналізуючи зміст положень даної статті, слід зазначити, що роз`яснення судом ухваленого ним рішення має на меті усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення, що в свою чергу перешкоджає його належному виконанню.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь - яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник фактично просить роз`яснити не зміст резолютивної частини постанови суду, а порядок її виконання у зв`язку з прийняттям нових змін у законодавстві про банкрутство.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Чіткість викладу передбачає, зокрема, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змістові, що вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому ясно, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Суд зазначає, що мотивувальна частина постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року відповідно до положень частини 4 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України містить норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Крім того, суд зазначає, що мотиви для роз`яснення судового рішення, наведені заявником, є фактично вимогою про роз`яснення порядку його виконання, що суперечить нормам статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд вказує, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року по справі №826/820/17 прийнята у межах заявлених позовних вимог, на підставі чинного на той момент законодавства у сфері банкрутства, та з мотивувальної та резолютивної частини рішення вбачається, що її текст труднощів для розуміння не викликає, суть її ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення не потребує.

З урахуванням вищевикладеного, заява Міністерства юстиції України про роз`яснення судового рішення від 14 грудня 2017 по адміністративній справі №826/820/17 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, оскільки судове рішення в частині, яку просить роз`яснити відповідач, є зрозумілим, а також враховуючи, що заявник звернувся до суду із заявою про роз`яснення саме через незгоду із порядком його виконання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для роз`яснення судового рішення та задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 248, 254, 256, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника Міністерства юстиції України про роз`яснення судового рішення від 14 грудня 2017 року в адміністративній справі №826/820/17.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук