Справа № 380/2613/20
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/2613/20 пров. № А/857/9364/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Большакової О.О., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» про зупинення роботи приміщень,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Гавдик З.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 15 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області звернулося в суд з адміністративним позовом до Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту», в якому просило зупинити роботу приміщень навчального корпусу за адресою: 79052, м. Львів, вул. І.Блажевич, 14, та будівлі гуртожитку за адресою: 79052, м. Львів, вул. І.Блажевича, 10а до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що уповноваженими особами Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, у період з 04 по 10 лютого 2020 року, у присутності директора в.о. директора Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» Калинець А.І. було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки у приміщеннях навчального корпусу Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» за адресою: 79052, Львівська область, м. Львів, вулиця І. Блажкевич, будинок 14, та будівлі гуртожитку Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» за адресою: 79052, Львівська область, м. Львів, вулиця І. Блажкевич, будинок 10 а. Під час проведення позапланового заходу на об`єкті відповідача було виявлено ряд порушень Правил пожежної безпеки в Україні затверджених наказом МВС України № 1417 від 30 грудня 2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697, Кодексу цивільного захисту України, Правил техногенної безпеки та низки інших нормативних актів. Значна кількість з виявлених порушень пропонувалася відповідачу до виконання попереднім приписом про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 88 від 22 травня 2017 року, але станом на 10 лютого 2020 року вони не були усунуті. Зазначає, що порушення законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки були виявлені у всіх будівлях відповідача, які перевірялися Залізничним РВ м. Львова ГУ ДСНС України у Львівській області, вищезазначені порушення безумовно створюють загрозу для життя і здоров`я працівників, та інших людей що можуть там перебувати. Продовження роботи приміщень навчального корпусу та будівлі гуртожитку Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» без усунення порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки становить загрозу виникнення пожежі та в подальшому перешкоджатиме її гасінню і евакуації людей з приміщень навчального корпусу та будівлі гуртожитку Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Зупинено роботу приміщень навчального корпусу Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» за адресою: 79052, Львівська область, м. Львів, вулиця І. Блажкевич, будинок 14, та будівлі гуртожитку Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» за адресою: 79052, Львівська область, м. Львів, вулиця І. Блажкевич, будинок 10 а, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у даному випадку виявлені позивачем порушення установлених законодавством вимог пожежної безпеки самі по собі не створюють безпосереднього ризику виникнення і розвитку пожеж, але можуть створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі, а існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державний навчальний заклад «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що більшість виявлених порушень на момент подачі відзиву на позовну заяву були усунені відповідачем, що підтверджується долученою фотофіксацією, а деякі з них перебувають у процесі усунення. Також це підтверджується актом складеним за результатами проведення планового(позапланового) заходу державного нагляду(контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 21 липня 2020 року №126. При цьому, у зв`язку з встановленням на території України карантину, можливості відповідача в усуненні виявлених порушень були звужені. Вважає, застосований захід не є співрозмірним до мети його застосування та порушує справедливий баланс між інтересами відповідача і публічними інтересами, оскільки навчальний процес не може бути зупинений у державному навчальному закладі та не повинно бути порушено право громадян України на освіту.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи(в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін(у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, у період з 04 по 10 лютого 2020 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, у приміщеннях навчального корпусу Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» за адресою: 79052, Львівська область, м. Львів, вулиця І. Блажкевич, будинок 14, та будівлі гуртожитку Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» за адресою: 79052, Львівська область, м. Львів, вулиця І. Блажкевич, будинок 10 а.

За результатами перевірки складено акт від 10.02.2020 року за № 37, та виявлені наступні порушення: 1.Наявні системи протипожежного захисту не справні і не утримуються в постійній готовності до виконання роботи. 2.Сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням. 3.На вікнах приміщень де перебувають люди встановлено глухі грати. 4.Допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення отворів в протипожежних перешкодах (двері електрощитової, люки виходу на горище та покрівлю). 5.З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів та кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів. 6.Не проведено страхування членів пожежної дружини. 7.Не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта. 8.Пожежні кран-комплекти не розміщені у вбудованих або навісних шафках, які мають отвори для провітрювання і пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання. 9.Електромережа в підвальних приміщеннях виконана з порушенням вимог ПУЕ. 10.Пожежний щит не укомплектовано комплектом засобів пожежогасіння згідно норм. 11.Приміщення не забезпечені первинними засобами пожежогасіння згідно норм. 12.На шляхах евакуації та сходових клітках гуртожитку влаштовано перешкоди. 13.Для приміщень виробничого та складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок». 14.Приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (системою передавання тривожних сповіщень, системою оповіщування про пожежу та управління евакуюванням людей). 15.Облицювання стін актового залу виконано з матеріалів із вищою пожежною небезпекою ніж Г2, В2, Д2, Т2. 16.Допускається здавання в оренду навчальних приміщень (пов`язаних з навчальним процесом), для використання їх як складських або виробничих приміщень категорій А, Б та В. 17.На першому поверсі гуртожитку влаштовано пристрої, які перешкоджають вільній евакуації людей. 18.Окремі двері евакуаційних виходів під час перебування людей в приміщеннях закриті на запори, які відчиняються ключем. 19.Окремі пожежні кран-комплекти не укомплектовані пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, кнопкою дистанційного запуску пожежних насосів (за наявності таких насосів), а також важелем для полегшення відкривання вентиля. 20.Допускається розміщення людей на поверхах не забезпечених двома евакуаційними виходами (приміщення де розташовані кабінети №24, 25, 26, 27, 30). 21.Відсутні пристрої для самозачинення дверей сходових кліток. 22.Сходи на перепадах висот покрівлі не пофарбовані. 23.Приміщення електрощитової захаращені сторонніми предметами. 24.Захист будівлі навчального корпусу від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів не виконано відповідно до вимог. 25.Лінії живлення до кожного побутового кондиціонера, групи кондиціонерів не забезпечено автономним пристроєм електричного захисту незалежно від наявності захисту на загальній лінії, яка живить групу кондиціонерів. 26.Пожежні кран-комплекти не справні і не доступні для використання. 27.Пожежні плоскоскладальні рукави не утримуються приєднаним до крана та ствола і не рідше одного разу на шість місяців розгортаються та згортаються наново. 28.На дверцятах пожежних шафок із зовнішнього боку не вказані після літерного індексу «ПК» порядковий номер крана та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів. 29.Допускається розміщення людей на поверхах не забезпечених двома евакуаційними виходами (підвальні приміщення де розміщенні роздягальні та тренажерний зал). 30.Електромережа до зовнішнього освітлення, в приміщенні кіномеханіка та кладовці на другому поверсі навчального корпусу прокладена із порушенням вимог ПУЕ. 31.Знято двері сходових кліток. 32.Окремі евакуаційні виходи в гуртожитку заблоковані. 33.Наказом чи інструкцією не встановлено протипожежний режим, що містить порядок: утримання шляхів евакуації; застосування відкритого вогню; використання побутових електронагрівальних приладів; проведення тимчасових пожежонебезпечних робіт; проїзду та стоянки транспортних засобів; прибирання горючого пилу й відходів, зберігання промасленого спецодягу та ганчір`я, очищення елементів вентиляційних систем від горючих відкладень; відключення від мережі електроживлення обладнання та вентиляційних систем у разі пожежі; огляду, зачинення приміщень, будівель після закінчення занять і роботи закладів та установ; проходження посадовими особами навчання та перевірки знань з питань пожежної безпеки, а також проведення з працівниками протипожежних інструктажів та занять з пожежно-технічного мінімуму з призначенням відповідальних за їх проведення; організації експлуатації і обслуговування наявних засобів протипожежного захисту; проведення планово-попереджувальних ремонтів та оглядів електроустановок, опалювального, вентиляційного, технологічного, а також навчального обладнання; скликання у разі виникнення пожежі членів пожежно-рятувального підрозділу добровільної пожежної охорони, посадових осіб, відповідальних за пожежну безпеку, виклику вночі, у вихідні та святкові дні; дій у разі виникнення пожежі: порядок і спосіб оповіщення учасників навчально-виховного процесу, послідовність їх евакуації, виклику пожежно-рятувальних підрозділів, зупинки технологічного та навчального устаткування, вимкнення електроустановок, ліфтів, застосування засобів пожежогасіння тощо. 34.Черговий персонал гуртожитку з кількістю місць для проживання 50 осіб і більше, а також їх мешканці не забезпечені індивідуальними засобами захисту органів дихання для організації евакуації в разі виникнення пожежі. 35.Допускається улаштування в підвальному поверсі вхід до якого не ізольований від загальних сходових кліток складів горючих матеріалів та майстерень де використовуються горючі матеріали. 36.Евакуаційний вихід, який розташований на першому поверсі навчального корпусу біля кабінету №3 заблокований. 37.Окремі електрощити, групові електрощитки не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки). 38.Для загального відключення силових та освітлювальних мереж книгосховища не передбачено встановлення апаратів відключення (вимикачів) поза межами (ззовні) вказаних приміщень на негорючих стінах (перегородках) або на окремих опорах. 39.Допускається встановлення електророзеток та вимикачів на горючій основі (конструкції) без підкладанням під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра. 40.В гуртожитку частково демонтовані драбини на балконах та заварені міжповерхові люки. 41.Допускається захаращення шляхів евакуації (коридорів) меблями, обладнанням, різними матеріалами. 42.В навчальному закладі допускається використання електрочайників за межами спеціально обладнаних приміщень. 43.Посадовими особами та працівниками не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях». 44.Керівником не визначено обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, не призначено відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту. 45.Замуровано евакуаційний вихід з підвальних приміщень гуртожитку. 46.Керівний склад та фахівці суб`єкта господарювання, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту не пройшли функціональне навчання.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що відповідачем порушено Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю і здоров`ю працівників відповідача та інших людей що можуть там перебувати.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V(далі - Закон №877-V), виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупиненні повністю або частково виключно за рішенням суду.

Згідно із п. 1 та п. 7 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1052(далі - Положення №1052), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, що утворюється для забезпечення реалізації державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності, та який здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2013 року №33 «Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» встановлено, що територіальним органом ДСНС на території Львівської області є Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області.

Відповідно до пп. 39 та пп. 42 п. 4 Положення №1052 ДСНС відповідно до покладених на неї завдань організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання, та зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за: - вжиттям інженерно-технічних заходів цивільного захисту відповідно до закону; - діяльністю аварійно-рятувальних служб, станом їх готовності до реагування на аварії та надзвичайні ситуації, а також вживає заходів до зупинення діяльності неатестованих аварійно-рятувальних служб у порядку, визначеному законодавством; - дотриманням періодичності навчання керівного складу та фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів цивільного захисту, та вживає заходів для усунення виявлених недоліків.

Згідно із ст. 64, ст. 65, ст. 66 Кодексу цивільного захисту України Головне управління ДСНС України у Львівській області здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до чинного законодавства.

Частиною 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що До повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: 1) здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; 2) здійснення контролю за додержанням вимог техногенної та пожежної безпеки під час проведення робіт із будівництва будівель та споруд, крім об`єктів будівництва I та II категорій складності, площа яких не перевищує 300 квадратних метрів (за винятком об`єктів, вбудованих у будівлі), а також крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, індивідуальних гаражів; 3) участь у розробленні державних правил з питань техногенної та пожежної безпеки; 4) погодження у порядку, визначеному законодавством, проектів національних і галузевих стандартів, норм, правил, технічних умов і регламентів та інших нормативно-технічних документів щодо забезпечення техногенної та пожежної безпеки; 6) участь у розробленні положень, інструкцій та інших нормативних актів, що розробляються суб`єктами господарювання у сфері техногенної та пожежної безпеки; 7) здійснення відповідно до закону ліцензування господарської діяльності з надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення; 9) участь у розслідуванні причин виникнення надзвичайних ситуацій та невиконання запобіжних заходів; 10) забезпечення контролю за створенням, збереженням і цільовим використанням матеріальних ресурсів, призначених для ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, центральними органами виконавчої влади, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання; 11) складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; 12) звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей; 13) реєстрація декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єктів господарювання вимогам законодавства у сфері пожежної безпеки; 14) складення протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності та притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб і громадян, винних у порушенні законів та інших нормативно-правових актів у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту; 15) перевірка стану планування та готовності до здійснення заходів з організованої евакуації населення у разі виникнення надзвичайних ситуацій; 16) подання Раді міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування інформації про юридичних та фізичних осіб, винних у порушенні законодавства у сфері цивільного захисту; 17) розроблення нормативно-правових та інших нормативних актів відповідно до компетенції та забезпечення їх прийняття в установленому законом порядку; 18) застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог законодавства з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки; 19) розгляд відповідно до закону справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних з порушенням установлених законодавством вимог пожежної безпеки, невиконанням приписів та постанов центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, і накладення адміністративних стягнень; 20) проведення технічного розслідування обставин і причин виникнення надзвичайних ситуацій, загибелі і травмування людей, знищення і пошкодження майна; 21) проведення перевірки наявності документів, що дають право на виконання вибухопожежонебезпечних робіт; 22) здійснення звукозапису, фото- і відеозйомки як допоміжних засобів документування правопорушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, підготовка пропозицій щодо запобігання виникненню надзвичайних ситуацій; 23) скликання в установленому порядку та проведення нарад з питань, що належать до їх компетенції; 24) отримання в установленому порядку від центральних органів виконавчої влади, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання інформації, необхідної для виконання поставлених завдань; 25) залучення до комплексних перевірок представників центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, фахівців науково-дослідних та проектних установ, інших органів державного нагляду за погодженням з їх керівниками, якщо їх повноваження на здійснення чи участь у комплексних заходах передбачені законом; 26) здійснення інших повноважень, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Пунктом 2 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417 (далі - Правила №1417), передбачено, що керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.

Відповідно до п. 2.16 розділу ІІ Правил №1417 у разі необхідності встановлення на вікнах приміщень, де перебувають люди, ґрат останні повинні розкриватися, розсуватися або зніматися. Під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати мають бути відчинені (зняті).

Згідно із п. 4 розділу ІІ Правил №1417 для кожного приміщення об`єкта мають бути розроблені та затверджені керівником об`єкта або уповноваженою ним посадовою особою інструкції про заходи пожежної безпеки.

Пунктом 8 розділу ІІ Правил №1417 встановлено, що територія об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення мають бути забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности».

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Правил №1417 з метою проведення заходів із запобігання виникненню пожеж та організації їх гасіння на підприємствах створюється добровільна пожежна охорона, для забезпечення функціонування якої утворюються пожежно-рятувальні підрозділи. Порядок функціонування добровільної пожежної охорони затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 564.

Згідно із п. 16 розділу ІІ Правил №1417 посадові особи та працівники проходять навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях».

Пунктом 2.3 розділу ІІІ Правил №1417 передбачено, що під час експлуатації об`єкта не допускається знижувати клас вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах. Протипожежні двері, ворота, вікна, люки, клапани, завіси (екрани) у протипожежних перешкодах повинні утримуватися у справному стані. Не допускається встановлювати будь-які пристрої, предмети тощо, що перешкоджають їх зачиненню.

Відповідно до п. 2.31 розділу ІІІ Правил №1417 сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації мають бути забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей.

Згідно із п. 2.9 розділу ІІІ Правил №1417 для всіх будівель і приміщень виробничого, складського призначення повинні бути визначені категорія щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок» (далі - НПАОП 40.1-1.32-01), у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць, які необхідно позначати на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні.

Пунктом 2.11 розділу ІІІ Правил №1417 передбачено, що допускається улаштовувати в підвальних та цокольних поверхах склади горючих матеріалів, майстерні, де використовуються горючі матеріали, якщо вхід до них ізольований від загальних евакуаційних сходових кліток.

Відповідно до п. 2.12 розділу ІІІ Правил №1417 забороняється використовувати горища, технічні поверхи й приміщення (у тому числі вентиляційні камери, електрощитові) не за призначенням, розміщувати в них виробничі і складські дільниці, засмічувати та захаращувати їх сторонніми предметами.

Згідно із п. 2.15 розділу ІІІ Правил №1417 стаціонарні зовнішні пожежні сходи, сходи на перепадах висот і огорожі на покриттях будівель та споруд необхідно утримувати справними, пофарбованими.

Пунктом 2.16 розділу ІІІ Правил №1417 встановлено, що у разі необхідності встановлення на вікнах приміщень, де перебувають люди, ґрат останні повинні розкриватися, розсуватися або зніматися. Під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати мають бути відчинені (зняті).

Відповідно до п. 2.17 розділу ІІІ Правил №1417 у приміщеннях громадського призначення (крім приміщень, розташованих у будинках V ступеня вогнестійкості), в яких можливе перебування 50 та більше осіб, опорядження (облицювання) стін та стель забороняється з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж: Г2, В2, Д2, Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування до 1500 осіб; Г1, В1, Д1, Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування 1500 та більше осіб.

Згідно із п. 2.23 розділу ІІІ Правил №1417 забороняється зменшувати кількість та розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, класи вогнестійкості несучих та огороджувальних конструкцій, застосовувати будівельні матеріали з вищими показниками пожежної небезпеки, змінювати інженерні та планувальні рішення й умови освітлення згідно з нормованою вимогою.

Пунктом 2.26 розділу ІV Правил №1417 передбачено, що у приміщенні, яке має один евакуаційний вихід, дозволяється одночасно розміщувати (дозволяється перебування) не більше 50 осіб.

Відповідно до п. 2.27 розділу ІІІ Правил №1417 за наявності людей у приміщенні двері евакуаційних виходів можуть зачинятися лише на внутрішні запори, які відчиняються зсередини без ключа.

Згідно із п. 2.31 розділу ІІІ Правил №1417 сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації мають бути забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей.

Пунктом 2.37 розділу ІІІ Правил №1417 встановлено, що не допускається: улаштовувати на шляхах евакуації пороги, виступи, турнікети, двері розсувні, підйомні, такі, що обертаються, та інші пристрої, які перешкоджають вільній евакуації людей; захаращувати шляхи евакуації меблями, обладнанням, різними матеріалами; забивати, заварювати, замикати на замки, болтові з`єднання та інші запори, що важко відчиняються зсередини, двері на шляхах евакуації та евакуаційних виходах; розташовувати у тамбурах виходів, за винятком квартир та індивідуальних житлових будинків, гардероби, вішалки для одягу, сушарні, пристосовувати їх для торгівлі, а також зберігання, у тому числі тимчасового, будь-якого інвентарю та матеріалу; захаращувати меблями, устаткуванням та іншими предметами двері, люки на балконах і лоджіях, переходи в суміжні секції та виходи на зовнішні евакуаційні драбини, евакуаційні площадки квартир житлових будинків; знімати встановлені на балконах (лоджіях) драбини; улаштовувати у сходових клітках приміщення будь-якого призначення (кіоски), обладнання; улаштовувати у загальних коридорах комори і вбудовані шафи, за винятком шаф для інженерних комунікацій; зберігати в шафах (нішах) для інженерних комунікацій горючі матеріали; розташовувати в ліфтових холах приміщення різного призначення; робити засклення або закладання жалюзі і отворів повітряних зон у незадимлюваних сходових клітках; знімати двері вестибюлів, холів, тамбурів і сходових кліток; заміняти скло, що не дає скалок при руйнуванні, на звичайне у дверях; знімати пристрої для самозачинення дверей сходових кліток, коридорів, холів, тамбурів, а також фіксувати самозакривні двері у відчиненому положенні; зменшувати нормативну площу фрамуг у зовнішніх стінах сходових кліток або закладати їх; розвішувати у сходових клітках на стінах дзеркала, стенди, панно, інші горючі матеріали.

Відповідно до п. 1.1 розділу IV Правил №1417 експлуатація електроустановок повинна відповідати вимогам ПУЕ, Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Мінпаливенерго України від 25 липня 2006 року № 258, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1143/13017 (у редакції наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 13 лютого 2012 року № 91) (далі - ПТЕ), Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці від 09 січня 1998 року № 4, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10 лютого 1998 року за № 93/2533.

Згідно із п. 1.15 розділу ІV Правил №1417 для загального відключення силових та освітлювальних мереж складських приміщень з вибухонебезпечними і пожежонебезпечними зонами будь-якого класу, архівів, книгосховищ та інших подібних приміщень необхідно передбачати встановлення апаратів відключення (вимикачів) поза межами (ззовні) вказаних приміщень на негорючих стінах (перегородках) або на окремих опорах. Спільні апарати відключення (вимикачі) слід розташовувати в ящиках з негорючих матеріалів або в нішах, які мають пристосування для пломбування та замикання на замок.

Пунктом 1.16 розділу IV Правил №1417 встановлено, що електрощити, групові електрощитки повинні оснащуватися схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки).

Відповідно до п. 1.17 розділу ІV Правил №1417 в електропроводках вибухонебезпечних і пожежонебезпечних зон відгалужувальні та з`єднувальні коробки повинні бути закриті кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів.

Згідно із п. 1.1 розділу V Правил №1417 усі системи протипожежного захисту (далі - СПЗ) мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах.

Пунктом 1.2 розділу V Правил №1417 передбачено, що будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Відповідно до п.п. 9 п. 2.1 розділу V Правил №1417 біля місць розташування пожежних гідрантів і водойм повинні бути встановлені (відповідальні за встановлення - згідно з підпунктом 8 цього пункту) покажчики (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на них: для пожежного гідранта - літерним індексом ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева); для пожежної водойми - літерним індексом ПВ, цифровими значеннями запасу води в кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі можуть одночасно встановлюватися на майданчику біля водойми.

Згідно із п.п. 2, п.п. 3, п.п. 6, п.п. 8 та п.п. 9 п. 2.2 розділу V Правил №1417 кожен пожежний кран-комплект має бути укомплектований пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, кнопкою дистанційного запуску пожежних насосів (за наявності таких насосів), а також важелем для полегшення відкривання вентиля. Елементи з`єднання пожежного крана, рукавів та ручного пожежного ствола мають бути однотипними. Пожежний плоскоскладальний рукав необхідно утримувати сухим, складеним в "гармошку" або подвійну скатку, приєднаним до крана та ствола і не рідше одного разу на шість місяців розгортати та згортати наново. Пожежні кран-комплекти повинні розміщуватись у вбудованих або навісних шафках, які мають отвори для провітрювання і пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання. При виготовленні шаф рекомендується передбачати в них місце для зберігання двох вогнегасників. На дверцята шаф, в яких знаходяться вогнегасники, мають бути нанесені відповідні покажчики за ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности». На дверцятах пожежних шафок із зовнішнього боку повинні бути вказані після літерного індексу "ПК" порядковий номер крана та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів. Пожежні кран-комплекти не рідше одного разу на рік підлягають технічному обслуговуванню і перевірці на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування. Пожежні кран-комплекти повинні постійно бути справними і доступними для використання.

Пунктом 3.1 розділу V Правил №1417 передбачено, що населені пункти і об`єкти мають бути забезпечені нормованою кількістю протипожежної техніки.

Відповідно до п. 3.6 розділу V Правил №1417 територія підприємств, будинки, споруди, приміщення, технологічні установки повинні бути забезпечені первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку.

Згідно із п. 3.10 розділу V Правил №1417 для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння слід установлювати вказівні знаки згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір», ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности». Знаки повинні бути розміщені на видимих місцях на висоті 2-2,5 м від рівня підлоги як усередині, так і поза приміщеннями (за потреби).

Пунктом 3.11 розділу V Правил №1417 встановлено, що для розміщення первинних засобів пожежогасіння у виробничих, складських, допоміжних приміщеннях, будинках, спорудах, а також на території підприємств повинні встановлюватися спеціальні пожежні щити (стенди).

Відповідно до п. 3.17 розділу V Правил №1417 технічне обслуговування вогнегасників повинно здійснюватися відповідно до Правил експлуатації вогнегасників, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 02 квітня 2004 року № 152, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 29 квітня 2004 року за № 555/9154, а також ДСТУ 4297-2004 «Технічне обслуговування вогнегасників. Загальні технічні вимоги».

Згідно із п. 1.4 розділу VІ Правил №1417 у будинках, приміщеннях навчальних закладів забороняються: здавання в оренду навчальних приміщень (пов`язаних з навчальним процесом), навчально-виховних, спальних корпусів, будинків для використання їх як складських або виробничих приміщень категорій А, Б та В; розміщення людей у приміщеннях, а також на поверхах (у будинках), не забезпечених двома евакуаційними виходами.

Пунктом 2.17 розділу VІ Правил №1417 передбачено, що в експозиційній частині музеїв, виставок, картинних галерей та пам`яток культури маршрут руху відвідувачів повинен забезпечувати огляд усіх експозиційних залів без утворення зустрічних потоків та потоків, що перетинаються.

Відповідно до п. 3 Постанови КМ України № 956 від 11 липня 2002 року «Про iдентифiкацiю та декларування безпеки об`єктiв пiдвищеної небезпеки» суб`єкт господарювання, у власностi або користуваннi якого є хоча б один потенцiйно небезпечний об`єкт чи який має намiр розпочати будiвництво такого об`єкта, органiзовує проведення його iдентифiкацiї.

Згідно із п.п. 6 п. 5 Наказу Міністерства освіти і науки України № 954 від 15 серпня 2016 року черговий персонал готелів, гуртожитків з кількістю місць для проживання 50 осіб і більше, а також їх мешканці повинні бути забезпечені індивідуальними засобами захисту органів дихання для організації евакуації в разі виникнення пожежі.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною 7 ст. 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до пп. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно із ч. 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

Частиною 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають. Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналізуючи вищенаведені норми права, колегія суддів вважає, що підставою для повного або часткового зупинення діяльності підприємства є встановлення органом державного нагляду (контролю) на підставі акта, складеного за результатами перевірки, факту створення реальної загрози життю та здоров`ю людей у зв`язку з експлуатацією об`єкта з порушеннями вимог законодавства. Також, обов`язковою передумовою для застосування судом заходів реагування шляхом повного або часткового зупинення експлуатації приміщення є існування таких порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на об`єкті, які створюють реальну загрозу здоров`ю та життю людей.

У положеннях ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» зазначено, що небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, утравмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Відповідно до п. 33 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Враховуючи вищенаведені норми права, колегія суддів приходить до висновку про те, що пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.

Також, колегія суддів вважає вірним твердження суду першої інстанції про те, що описані в Акті перевірки виявлені порушення є суттєвими, оскільки можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища і, як наслідок, можуть створювати і небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.

Разом з тим, вказані порушення не є формальними та стосуються суттєвих недоліків у протипожежній системі у приміщеннях навчального корпусу Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» за адресою: 79052, Львівська область, м. Львів, вулиця І. Блажкевич, будинок 14, та будівлі гуртожитку Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» за адресою: 79052, Львівська область, м. Львів, вулиця І. Блажкевич, будинок 10 а, що у свою чергу унеможливлює забезпечити безпеку людини в разі виникнення пожежі чи іншої надзвичайної ситуації.

Тобто, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем саме порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, а ті порушення, які залишалися, продовжували створювати загрозу життю та здоров`ю людей.

Слід зазначити, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи приміщень, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Водночас поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Таким чином, оскільки на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції належних доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність наведених порушень вимог протипожежної безпеки становить реальну небезпеку і загрозу життю та здоров`ю людей. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів також зауважує, що застосовані заходи співмірні тим порушенням, які встановлено позивачем.

Колегія суддів зазначає, що існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 640/368/19.

Щодо доводів відповідача про те, що він, як державний навчальний заклад фінансується з державного бюджету та немає самостійних можливостей для повного усунення порушень, то колегія суддів зазначає наступне.

Відсутність бюджетних коштів та належного фінансування не звільняє відповідача від обов`язку виконання ним імперативних норм протипожежного законодавства. Чинне законодавство не ставить в залежність необхідність в застосуванні заходів реагування від наявності чи відсутності бюджетних коштів (фінансової спроможності) відповідача. Сама по собі відсутність коштів на забезпечення протипожежної та техногенної безпеки, в тому числі й у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного асигнування не може бути підставою для відкладення вжиття заходів щодо усунення факторів небезпеки життю, здоров`ю громадян.

Крім цього, з часу проведення планової перевірки, яка відбулась у лютому 2020 року та результати якої оформлені актом від 10 лютого 2020 року № 37, у відповідача було достатньо часу для усунення виявлених порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки. Проте, цього не було зроблено, а також станом на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції не надано доказів, які свідчили б про повне усунення порушень, встановлених актом перевірки.

Щодо твердження відповідача про те, що за його наполяганням при першій можливості з 15 липня 2020 року по 21 липня 2020 року проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якого складено акт від 21 липня 2020 року № 126, з якого слідує, що більшість виявлених порушень усунені, то колегія суддів зазначає наступне.

Даним актом встановлено, що у відповідача наявні 23 порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а саме: 1) наявні системи протипожежного захисту не справні і не утримуються в постійній готовності до виконання роботи; 2) сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням; 3) на вікнах приміщень де перебувають люди встановлено глухі грати; 4) допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення отворів в протипожежних перешкодах (двері електрощитової, люки виходу на горище та покрівлю); 5) з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів та кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; 6) електромережа в підвальних приміщеннях виконана з порушенням вимог ПУЕ; 7) на шляхах евакуації та сходових клітках гуртожитку влаштовано перешкоди; 8) приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (системою передавання тривожних сповіщень, системою оповіщування про пожежу та управління евакуюванням людей); 9) облицювання стін актового залу виконано з матеріалів із вищою пожежною небезпекою ніж Г2, В2, Д2, Т2; 10) допускається здавання в оренду навчальних приміщень (пов`язаних з навчальним процесом), для використання їх як складських або виробничих приміщень категорій А, Б та В; 11) допускається розміщення людей на поверхах не забезпечених двома евакуаційними виходами (приміщення де розташовані кабінети №24, 25, 26, 27, 30); 12) відсутні пристрої для самозачинення дверей сходових кліток; 13) пожежні кран-комплекти не справні і не доступні для використання; 14) допускається розміщення людей на поверхах не забезпечених двома евакуаційними виходами (підвальні приміщення де розміщенні роздягальні та тренажерний зал); 15) знято двері сходових кліток; 16) окремі евакуаційні виходи в гуртожитку заблоковані; 17) черговий персонал гуртожитку з кількістю місць для проживання 50 осіб і більше, а також їх мешканці не забезпечені індивідуальними засобами захисту органів дихання для організації евакуації в разі виникнення пожежі; 18) допускається улаштування в підвальному поверсі вхід до якого не ізольований від загальних сходових кліток складів горючих матеріалів та майстерень де використовуються горючі матеріали; 19) для загального відключення силових та освітлювальних мереж книгосховища не передбачено встановлення апаратів відключення (вимикачів) поза межами (ззовні) вказаних приміщень на негорючих стінах (перегородках) або на окремих опорах; 20) в гуртожитку частково демонтовані драбини на балконах та заварені міжповерхові люки; 21) допускається захаращення шляхів евакуації (коридорів) меблями, обладнанням, різними матеріалами; 22) посадовими особами та працівниками не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»; 23) замуровано евакуаційний вихід з підвальних приміщень гуртожитку.

З огляду на вищевказані порушення, які так і не усунені відповідачем, колегія суддів вважає, що вони несуть реальну загрозу життю та здоров`ю людей у зв`язку з експлуатацією об`єкта з порушеннями вимог законодавства, а тому вищевказане твердження відповідача про часткове усунення порушень не може бути підставою для відновлення роботи Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що перевіркою встановлено порушення відповідачем вимог законодавства, що створює загрозу життю та здоров`ю відвідувачів та персоналу поліклініки, а тому позовні вимоги позивача щодо застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є законними, обґрунтованими та відповідають легітимній меті.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного навчального закладу «Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року у справі № 380/2613/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. О. Большакова
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 22 жовтня 2020 року.