Справа № 369/14959/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Кучми А.Ю., Бєлової Л.В.

за участю секретаря Юрковець А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування технічними засобами, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України,апеляційну скаргу інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Балушка Андрія Ігоровича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Балушка Андрія Ігоровича, третя особа: Головне управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Балушка Андрія Ігоровича, в якому просив визнати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 статті 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., протиправною та скасувати її.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2020 року даний позов - задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, інспектор взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Балушко Андрій Ігорович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, не доведено обставини, неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Оскільки сторони до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ТЗ не належить позивачу , а належить ТОВ «Хаммер Маркет»

Колегія суддів не погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуваною постановою інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Балушка Андрія Ігоровича ЕАК № 1741212 від 13.11.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 статті 121 КУпАП.

У постанові про адміністративне правопорушення встановлено, що 13.11.2019 року ОСОБА_1 близько 11 год. 19 хв. керував транспортним засобом Fiat Ducato, номерний знак НОМЕР_1 який підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив п.п. 31.3 "б" ПДР України - експлуатація транспортних засобів, які не пройшли обов`язковий технічний контроль та з тріщиною на лобовому склі.

У зв`язку з цим до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. на підставі ч. 3 статті 121 КУпАП.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо прийняття вказаної постанови, вважаючи її протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся у суд із даним адміністративним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що автомобіль Fiat Ducato належить ТОВ «Хаммер Маркет», та надано позивачу виключно для службового користування, службових поїздок,а не для перевезення вантажфі та пасажирів, без мети отримання прибутку і тому не підлягає обов`язковому технічному контрою, а тому до нього не може бути застосовано стягнення на підставі ч. 3 статті 121 КУпАП.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що спірний транспортний засіб є вантажним фургоном малотонажним, має строк експлуатації більше двох років, а тому в силу положень статті 35 Закону України "Про дорожній рух" підлягає обов`язковому проходженню технічного контролю.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції на підставі доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 14 Закон України "Про дорожній рух" учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов`язковому технічному контролю, на такий контроль.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.п. 31.3 "б" ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно до ч. 3 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 35 Закону України "Про дорожній контроль" транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

При цьому, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються як для перевезення пасажирів або як вантажів з метою отримання прибутку, так і вантажні автомобілі (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Аналогічні положення наведено і в п. 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року N 137.

Відповідач, обґрунтовуючи законність винесення оскаржуваної постанови, зазначає, що автомобіль Fiat Ducato, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, є спеціалізованим вантажним- спеціалізованим фургоном малотонажним, має строк експлуатації більше двох років, повну масу 3500 кг, а тому повинен проходити обов`язків технічний контроль.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Fiat Ducato, номерний знак НОМЕР_1 , вбачається, що рік його випуску - 2012, тип - спеціалізований вантажний- спеціалізований фургон малотонажний.

З наведеного вбачається, що автомобіль є вантажним, строк його експлуатації - більше двох років, вантажопідйомність до 3,5 т.

Отже, цей транспортний засіб не входить до переліку транспортних засобів, визначених п.2 ч.2 статті 35 Закону України "Про дорожній рух", для яких проходження технічного контролю не є обов`язковим, а тому повинен проходити технічний контроль в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137.

Посилання позивача на ту обставину, що транспортний засіб не використовується для перевезення пасажирів та вантажів з метою отримання прибутку вищенаведений висновок не спростовує, оскільки це положення ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" стосується лише легкових автомобілів зі строком експлуатації до двох років.

Наявність підстав для притягненні позивача до відповідальності підтверджено належними доказами, порушнику роз`яснено його права при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Зважаючи, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, колегія суддів, вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Відповідно, апеляційний суд погоджується з висновками апелянта про те, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 статті 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Таким чином, протиправним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Балушка Андрія Ігоровича - задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2020 року - скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді А.Ю. Кучма

Л.В. Бєлова

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2020 року.