Справа № 640/17474/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О.,

Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- зобов`язати Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) припинити право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок будівельних робіт КВ 20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп» у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми процесуального права.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, спір з приводу припинення права на початок виконання будівельних робіт не пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізує у спірних правовідносинах надані законом владні управлінські функції стосовно реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт, як документу що надає право на виконання будівельних робіт.

05 жовтня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому відповідач також посилається на численну практику Верховного Суду та повністю підтримує позицію суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30 липня 2020 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити дії, в якій позивач просив зобов`язати відповідача припинити право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок будівельних робіт КВ 20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп» залишено без руху та вказано, що зазначені судом недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду із посиланням на реквізити даної ухвали, зокрема: пояснень які саме порушуються права відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у даному публічно-правовому спорі.

10 серпня 2020 року за вх. № 03-14/113863/20 найдішли пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп», в яких позивач вказував, що своїм рішення про внесення відомостей до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надано третій особі право на виконання будівельних робіт на земельній ділянці, на якій позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп`реалізовує право на організацію та експлуатацію місць для платного паркування транспортних засобів.

Позивач вказав, що дія з надання права на виконання будівельних робіт вчинена необґрунтовано, без врахування всіх обставин що мають значення для її вчинення, чим Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) порушуються права Товариства з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп» на законну експлуатацію паркувального майданчика.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції зазначив, що даний позов подано позивачем на захист приватноправових відносин, а саме щодо перешкоджання здійснення його діяльності на підставі Договору ДНП-2017-12/01 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування від 01.12.2017, відповідно до якого КП «Київтранспарксервіс» надає за плату ТОВ «Еллі-Груп» право на організацію та експлуатацію 130 місць для платного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Деснянський р-н, ріг Братиславської та вул. Шолом-Алейхема, в межах ІІ територіальної зони паркування м. Києва, а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту. Таким чином, даний спір у цьому випадку поглинається спором про речове право, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Спором адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп», звертаючись до адміністративного суду з позовом про зобов`язання Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) припинити право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок будівельних робіт КВ 20, обґрунтовує свої вимоги тим, що Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надано третій особі право на виконання будівельних робіт на земельній ділянці, на якій позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп» реалізовує право на організацію та експлуатацію місць для платного паркування транспортних засобів.

Основним мотивом обґрунтування допущення відповідачем протиправних дій і, як наслідок, надання третій особі права на початок виконання будівельних робіт позивач зазначає ту обставину, що внаслідок цього перешкоджається здійснення ним діяльності на підставі Договору ДНП-2017-12/01 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування від 01.12.2017, відповідно до якого КП «Київтранспарксервіс» надає за плату ТОВ «Еллі-Груп» право на організацію та експлуатацію 130 місць для платного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Деснянський р-н, ріг Братиславської та вул. Шолом-Алейхема, в межах ІІ територіальної зони паркування м. Києва, а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивачем не вказується жодне порушення встановленої законодавством процедури, яке було допущено відповідачем у спірних правовідносинах як суб`єктом владних повноважень.

Так, позивач, звертаючись до суду з позовом, вказував саме на порушення будівельними роботами, які здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «УКРІНТЕРТОРГ», його права на використання відповідної земельної ділянки.

Колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі № 815/1568/16 вказала, що не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права - фізичною чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Спірні правовідносини між учасниками справи виникли внаслідок початку будівельних робіт ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРІНТЕРТОРГ», що на думку позивача порушує його права та законні інтереси на законну експлуатацію ним паркувального майданчика, у зв`язку з чим він і звернувся до суду.

При цьому, позивач сам вказує про прогнозоване порушення у сфері приватноправових відносин, а також багаторазово наголошує, що право ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРІНТЕРТОРГ» на виконання будівельних робіт порушує право Товариства з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп» на експлуатацію паркувального майданчика.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі є обґрунтованим, оскільки ця справа має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 813/2927/16, від 23 серпня 2018 року у справі № 815/1568/16, у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 809/78/16.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що спір у цій справі є приватноправовим, а не публічно-правовим, та не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки, враховуючи характер спору, суб`єктний склад правовідносин, предмет й підстави заявлених вимог, цей спір має вирішуватись за правилами ГПК України.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити дії.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еллі-Груп» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21.10.2020.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна