Справа № 440/5066/20
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/5066/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач; ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України (надалі - відповідач, МВС України) про:

- визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 24.02.2020, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний №ГУ-10303879;

- визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 24.02.2020. поданому через Урядовий контактний центр реєстраційний №ГУ-10303879;

- зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 24.02.2020, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний №ГУ-10303879, та вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом;

- зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України вжити заходів, направлених на надання ОСОБА_1 статус "Ветерана органів внутрішніх справ", посвідчення і нагрудного знаку.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 24.02.2020 ОСОБА_1 через Урядовий контактний центр направив звернення до Міністерства внутрішніх справ України, що зареєстроване за №ГУ-10303879, у якому позивач просив вжити відповідних заходів реагування в межах повноважень, направлених на надання йому статусу "Ветерана органів внутрішніх справ", посвідчення і нагрудного знака. Окремо просив детально письмово роз`яснити практичне застосування його пільг, як "Ветерана органів внутрішніх справ". Однак, за твердження позивача, станом на 12.09.2020 на вказане звернення ОСОБА_1 не отримав відповіді від відповідача, чим, на думку позивача, порушеного право позивача та вимоги законодавства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/5066/20, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази від відповідача та встановлено строк для їх надання до суду.

Копію ухвали суду від 21 вересня 2020 року відповідач отримав 25 вересня 2020 року, проте, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, хоча ухвалою суду від 21 вересня 2020 року суд запропонував відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзив на позов разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк, встановлений статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторони, викладені у заяві по суті справи, суд встановив наступні обставини.

24 лютого 2020 року через Державну установу "Урядовий контактний центр" ОСОБА_1 направив звернення реєстраційний номер ГУ-10303879 Міністру внутрішніх справ України, у якому посилається на статтю 40 Конституції України та повідомляє, що ОСОБА_1 являється інвалідом 2-ї групи згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №702340. Вказує, що згідно із Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" має право на отримання статусу "Ветерана органів внутрішніх справ" та просить вжити відповідних заходів реагування в межах повноважень, направлених на надання йому статусу "Ветерана органів внутрішніх справ", посвідчення і нагрудного знака. Окремо просить детально письмово роз`яснити практичне застосування пільг як "Ветерана органів внутрішніх справ".

У позовній заяві позивач пояснив, що не отримав відповіді на вказане звернення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України, наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян".

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з підпунктами 54, 64 пункту 4 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 878, МВС відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю МВС, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, а також стосовно актів, які ним видаються, здійснює інші повноваження, визначені законом.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про звернення громадян" звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Частиною 3 статті 7 цього Закону передбачено, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Статтею 15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з приписами статті 18 Закону України "Про звернення громадян" громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до приписів статті 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Як встановлено судом, 24 лютого 2020 року через Державну установу "Урядовий контактний центр" ОСОБА_1 направив звернення реєстраційний номер ГУ-10303879 Міністру внутрішніх справ України, у якому посилається на статтю 40 Конституції України та повідомляє, що ОСОБА_1 являється інвалідом 2-ї групи згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №702340. Вказує, що згідно із Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" має право на отримання статусу "Ветерана органів внутрішніх справ" та просить вжити відповідних заходів реагування в межах повноважень, направлених на надання йому статусу "Ветерана органів внутрішніх справ", посвідчення і нагрудного знака. Окремо просить детально письмово роз`яснити практичне застосування пільг як "Ветерана органів внутрішніх справ".

Вказане звернення ОСОБА_1 оформлене з дотриманням вимог, встановлених статтею 5 Закону України "Про звернення громадян".

Позивач у позовній заяві пояснив, що станом на 12.09.2020 відповіді на своє звернення від 24.02.2020 №ГУ-10303879 від відповідача не отримав.

У свою чергу відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження розгляду вказаного звернення позивача та надання позивачу відповіді за результатами розгляду його звернення від 24 лютого 2020 року з реєстраційним номером ГУ-10303879.

Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року суд витребував від відповідача Міністерства внутрішніх справ України: 1) засвідчені належним чином копії: звернення ОСОБА_1 від 24.02.2020 з додатками; відповідь Міністерства внутрішніх справ України на звернення ОСОБА_1 від 24.02.2020 (за наявності); 2) докази надіслання/вручення позивачу відповіді на його звернення від 24.02.2020. Встановлено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для надання до суду витребуваних документів.

Станом на 21 жовтня 2020 року відповідач не надав до суду документи, які суд витребував ухвалою від 21 вересня 2020 року, хоча ухвалу суду відповідач отримав 25 вересня 2020 року /а.с. 21/, жодних причин ненадання цих доказів відповідач суду не повідомив.

Частиною 9 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Зважаючи на вищевикладене, суд визнає обставину не надання відповідачем позивачу ОСОБА_1 відповіді на його звернення, подане 24 лютого 2020 року через Державну установу "Урядовий контактний центр" з реєстраційним номером ГУ-10303879, тобто визнає ту обставину, для з`ясування якої витребовувалися зазначені вище докази.

Таким чином, відповідачем у порушення вимог статей 15, 19, 20 Закону України "Про звернення громадян" не розглянуто звернення ОСОБА_1 від 24 лютого 2020 року з реєстраційним номером ГУ-10303879 та не надано позивачу відповідь за результатами розгляду цього звернення.

Враховуючи вищевикладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог, визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 24 лютого 2020 року з реєстраційним номером ГУ-10303879 та зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути звернення ОСОБА_1 від 24 лютого 2020 року з реєстраційним номером ГУ-10303879 відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян".

Щодо решти позовних вимог ОСОБА_1 , то у їх задоволенні слід відмовити, зважаючи на те, що судовим розглядом встановлено, що у спірних відносинах відповідач не реалізував своїх повноважень, оскільки у порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян", не розглянув відповідне звернення ОСОБА_1 , а тому решта позовних вимог ОСОБА_1 є передчасними та необґрунтованими.

При прийнятті рішення у даній справі щодо оцінки інших аргументів позивача, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Стосовно клопотання позивача про встановлення судового контролю виконання рішення суду шляхом зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов`язань на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

Суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

Підстави для розподілу судових витрат відстуні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 41-245, 262, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (ідентифікаційний код 00032684, вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 24 лютого 2020 року з реєстраційним номером ГУ-10303879.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути звернення ОСОБА_1 від 24 лютого 2020 року з реєстраційним номером ГУ-10303879 відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич