Справа № 766/14042/20
Суддя: Войцеховська Я. В.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.,

секретар судового засідання Кобець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Херсоні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП 18 № 267055 від 04.09.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 України.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.09.2020 року відносно нього було складено поставу про притягнення до адміністративної відповідальності згідно якої він керував автомобілем Volkswagen Tiguan реєстраційний номер НОМЕР_1 , в населеному пункті Херсонської області с.Інженерне Бериславське шосе рухався зі швидкістю 84 км/год , чим перевищив швидкість на 34 км/год та порушив п.12.4 ПДР. На нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Не заперечуючи рух з вказаною в постанові швидкістю, він вважає, що оскаржувана ним постанова є безпідставною, оскільки рухаючись по лівій смузі руху, він не міг побачити знак «Початок населеного пункту», так, як по правій смузі рухався вантажний автомобіль заввишки 4 метри загородивши знак. Дублюючі знаки відсутні. Вважає його вина у скоєнні правопорушення відсутня. Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

Провадження по справі відкрито ухвалою суду від 15.04.2020р. та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. Вказаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо. Також залучено до участі у справі належного співвідповідача - Департамент патрульної поліції України.

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд даного позову в загальному порядку.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності за наявними в справі доказами.

Представник відповідачів в судове засідання за викликом суду не з`явився. На адресу суду надійшов письмовий відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою та відповідає вимогам закону. Просив відмовити в задоволенні позову. На підтвердження вчинення правопорушення надано відеофайли та фотознімки.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

З копії постанови серії ДП 18 № 267055, винесеною Інспектором Управління патрульної поліції в Херсонській області 04.09.2020р. вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. В оскаржуваній постанові вказується, що позивач 04.09.2020р. об 11-20 год. керував автомобілем Volkswagen Tiguan реєстраційний номер НОМЕР_1 в населеному пункті Херсонської області с.Інженерне Бериславське шосе рухався зі швидкістю 84 км/год, чим перевищив швидкість на 34 км/год чим порушив п.12.4 ПДР України. В постанові зазначено, що швидкість вимірювалась приладом Трукам №ТС000721.

Спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху України, ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні Загальні технічні умови. Правила застосування», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, одними з яких є порушення правил дорожнього руху, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Як вбачається з фотознімків, долучених до матеріалів позову на ділянці дороги, по якій рухався позивач , встановлено знак 5.45 «Початок населеного пункту» а саме «Інженерне», де відповідно до вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху допустима швидкість руху автомобіля не більше 50 км/год.

Судом встановлено та не оспорюється позивачем, що автомобіль позивача було зупинено в населеному пункті «Інженерне».

Суд критично відноситься до твердження позивача, що указаний дорожній знак було загороджено іншим автомобілем , оскільки останнім на підтвердження даного факту жодного доказу надано не було.

Крім того суд зазначає про те, що Пунктом 8.2.1 Правил дорожнього руху дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Відповідно до Розділу 10 Знаки дорожні, Загальні технічні умови, Правила застосування ДСТУ 4100:2014 (пункти 10.7.39, 10.7.40) знаки 5.45 «Початок населеного пункту» та 5.46 «Кінець населеного пункту» потрібно застосовувати для позначення населеного пункту (відповідно початку і кінця), в якому чинні спеціальні вимоги, що регулюють порядок руху в населених пунктах, , та встановлювати на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги; знаки 5.47«Початок населеного пункту» та 5.48 «Кінець населеного пункту» потрібно застосовувати для позначення початку і кінця населеного пункту, в якому на дорозі, де встановлені ці знаки, не чинні Правила дорожнього руху, які регулюють порядок руху в населених пунктах. На дорогах з однією, двома або трьома смугами руху в обох напрямках знак 5.48 допускають розміщувати ліворуч, на зворотному боці знака 5.47, призначено для водіїв транспортних засобів, що рухаються в зустрічному напрямку.

Таким чином твердження позивача про дублювання знаку, не розповсюджується на дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту».

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про Національну поліцію"(надалі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови представником Департаменту патрульної поліції надано відео файли, які досліджені судом в порядку ст.220 КАС України. Дані файли підтверджують процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та підстави зупинення позивача.

Отже, на підставі викладеного, у суду не виникає сумнівів що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримано процедура розгляду справи, постанова від 04.09.2020р. обґрунтована, складена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності її скасування не підкріплені належними доказами та нормами законодавства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що викладені позивачем доводи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні щодо та не спростовують наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. А тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 9, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП України, ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 122, 159, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.В.Войцеховська

Повний текст рішення складено 21.10.2020 року