Справа № 580/3847/19
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 жовтня 2020 року справа № 580/3847/19 м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Білоноженко М.А., розглянувши клопотання представника Підприємства «Мета Сервіс - 2» ГО «Всеукраїнська організація Союз осіб з інвалідністю України» про визнання доказів недопустимими у адміністративній справі №580/3847/19 за позовом Підприємства «Мета Сервіс - 2» ГО «Всеукраїнська організація Союз осіб з інвалідністю України» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2019р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Підприємство «Мета Сервіс - 2» ГО «Всеукраїнська організація Союз осіб з інвалідністю України» (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення заступника начальника ГУ ДФС України в Черкаській області А. Царюк від 14.08.2019 № про донарахування 8187 грн.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення заступника начальника ГУ ДФС України в Черкаській області А. Царюк від 14.08.2019 № про донарахування податку на прибуток в сумі 2113520,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 528380,00 грн.

- визнати протиправнм та скасувати податкове повідомлення-рішення заступника начальника ГУ ДФС України в Черкаській області А. Царюк від 14.08.2019 № про донарахування податку на додану вартість в сумі 2330202,00 грн, та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 582551,00 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.12.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в загального позовного провадження.

18.02.2020р. Ухвалою суду продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 580/3847/19 на 30 днів з 19.02.2020р.

10.03.2020р. закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті на 19.03.2020р., який ухвалою суду відкладено до 09.04.2020 року.

09.04.2020р., через введений на території України карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) представників сторін повідомлено, що про подальший судовий розгляд справи сторін буде повідомлено додатково.

Ухвалою суду від 17.07.2020р. призначено судове засідання для розгляду даної адміністративної справи по суті, чергове засідання призначено на 12.10.2020р.

12.10.2020р. до суду надійшло клопотання представника Підприємства «Мета Сервіс - 2» ГО «Всеукраїнська організація Союз осіб з інвалідністю України» про визнання доказів недопустимими, в обгрунтування якого зазначено, що всі подані відповідачем докази є неналежними з підстав, що вони не відносяться до предмета спору і не доводять порушення позивачем законодавства, а стосуються діяльності інших суб`єктів господарювання, відношення до господарської діяльності яких позивач не має. Зокрема, вказав, що роздруківки із відповідних баз стосуються діяльності третіх осіб - суб`єктів господарювання від другого до шостого ланцюжку (згідно акту), тобто не Позивача, а тому такі докази є неналежними.

Крім того, в суді встановлено, що частина поданих роздруківок стосуються у часі подій, які ще не відбулися а саме 2021 та 2022 роками. Відповідні роздруківки не були предметом дослідження під час проведення перевірки Позивача і складання акту, вони створені під час розгляду справи по суті у суді у 2020 році, відповідно вони є недопустимими доказами, оскільки здобуті із порушенням встановленого законодавством порядку (ст. 74 КАС України).

Крім того, Відповідачем у відповіді на адвокатський запит відмовлено у наданні доступу до оригінальних носіїв інформації та баз, в яких вони знаходяться. Жодний із оригіналів наданий суду на був, в суді не досліджувався, документи, на підставі яких створені відповідні докази - рапорти, тощо, інформація з яких покладена в основу даних рапортів та інших документів суду та Позивачу не надані. За даних обставин, позивач зазначив, що відповідні документи є недопустимими доказами і не можуть бути покладені в основу судового рішення.

За результатами розгляду даного клопотання суд зазначає наступне.

Згідно ст.ст. 72-73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З аналізу вказаних положень КАС України вбачається, що підставами за яких суд не бере до розгляду докази є, зокрема, якщо такі докази не стосуються предмета доказування або такі докази одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Так, представник позивача вказує, що подані відповідачем докази є неналежними з підстав, що вони не відносяться до предмета спору і не доводять порушення позивачем законодавства, а стосуються діяльності інших суб`єктів господарювання, відношення до господарської діяльності яких позивач не має.

З даного приводу суд зазначає, що предметом доказування в даній справі є правомірність прийняття податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, що прийняті на підставі висновків Акту перевірки від 24.07.2019р. №258/23-00-14-0107/30705697. У вказаному Акті податковим органом надано оцінку господарським відносинам позивача та його контрагентів, а також господарським відносинам контрагентів позивача до 6 ланцюга, за висновками аналізу яких складено оскаржувані ППР. З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що відповідачем надано належні докази, зокрема, роздруківки із бази даних податкового органу, оскільки наданими доказами відповідач обгрунтовує висновки Акту перевірки та як наслідок прийняті оскаржувані ППР.

Також позивач зазначає, що вищевказані докази є недопустимими, оскільки здобуті із порушенням встановленого законодавством порядку оскільки не були предметом дослідження під час проведення перевірки Позивача і складання акту, а створені під час розгляду справи по суті у суді у 2020 році.

Суд зазначає, що оцінка обставин господарських відносин позивача та його контрагентів, а також господарських відносин контрагентів, що підтверджені наданими відповідачем доказами, надана у Акті перевірки, відтак посилання позивача, що вказані докази не були предметом дослідження під час проведення перевірки, а створені під час судового розгляду, суд вважає необгрунтованим.

Крім того, суд зазначає, що обставина відмови представнику позивача у наданні доступу до оригінальних носіїв інформації та баз, в яких вони знаходяться не може слугувати доказом недопустимості наданих відповідачем документів.

Відповідно до ст. 74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

З аналізу вказаного вбачається, що надані відповідачем роздруківки по господарським взаємовідносинам позивача із контрагентами сформовано із бази даних Інформаційної системи податкового органу та надано до матеріалів справи для дослідження судом в даній справі, відтак суд вважає необгрунтованим посилання позивача щодо ненадання оригіналу доказу для дослідження судом та на адвокатський запит представника позивача, оскільки інформаційні бази даних податкового органу використовується виключно органами виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

З урахуванням зазначеного, посилання представника позивача на обставину одержання відповідачем доказів з порушенням закону суд вважає непідтвердженим, а клопотання про визнання доказів недопустимими - необгрунтованим, в зв`язку із чим в його задоволенні належить відмовити.

Керуючись статтями 12, 241, 243, 248, 256, 257, 262, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Підприємства «Мета Сервіс - 2» ГО «Всеукраїнська організація Союз осіб з інвалідністю України» про визнання доказів недопустимими у адміністративній справі №580/3847/19 - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Білоноженко