Справа № 200/4453/20-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

22 жовтня 2020 р. Справа №200/4453/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро (адреса: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ушакова, 8, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь вул. Італійська, 59, ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2018 року №, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2018 року №.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2018 року № залишено без розгляду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі № 200/4453/20-а задоволено, скасовано ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі № 200/4453/20-а та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року прийнято до провадження адміністративну справу та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що податкове повідомлення-рішення від 22.10.2018 року № оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку до ДФС України. Так, рішенням ДФС України про результат розгляду скарги від 07.02.2019 року № 6125/6/99-99-11-06-01-25 відмовлено у скасуванні податкових повідомлень-рішень, серед яких є оскаржуване у даній справі податкове повідомлення-рішення від 22.10.2018 року №.

Не погодившись з рішенням ДФС України від 07.02.2019 року № 6125/6/99-99-11-06-01-25, позивач оскаржив його до Донецького окружного адміністративного суду.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2019 року у справі № 200/9041/19-а за позовом ТОВ Торговий дім Інтерелектро до Головного управління ДФС у Донецькій області та Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Головне управління ДФС у Донецькій області здійснити внесення необхідних змін до облікової картки платника податків в частині розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, шляхом виключення з обліку донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення від 19 жовтня 2018 року № у розмірі 41100,62 гривень, податкового повідомлення-рішення від 19 жовтня 2018 року № у розмірі 364976,10 гривень, податкового повідомлення-рішення від 22 жовтня 2018 року № у розмірі 63515,91 гривень, податкового повідомлення-рішення від 22 жовтня 2018 року № у розмірі 193473,63 гривень, визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 07 лютого 2019 року № 6125/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарг було відмовлено повністю.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2019 року у справі № 200/9041/19-а набрало законної сили згідно з постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 року, якою апеляційну скаргу позивача було залишено без задоволення.

Обгрунтуванням ухвали Донецького окружного адміністративного суду про залишення позову без розгляду по справі №200/4453/20-а від 20 липня 2020 року було те, що позивач позивач скористався правом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 22 жовтня 2018 року № у розмірі 63 515,91 грн. та отримав рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 07.02.2019 року № 6125/6/99-99-11-06-01-25, більш того, оскаржив його в судовому порядку, а тому до спірних правовідносин має бути застосована саме спеціальна норма пункт 56.19 статті 56 ПК України, тобто, місячний строк, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті з урахуванням процесуальної норми: частини 4 статті 122 КАС України, якою встановлено тримісячний строк звернення до суду, оскільки ПК України передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком.

Станом на 20 жовтня 2020 року суду відомо про постановлення Верховним Судом ухвали від 07 жовтня 2020 року у справі № 500/2486/19 (провадження К/9901/19455/20) щодо розгляду касаційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2020 року, про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

В ухвалі Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 500/2486/19 зазначено, що: Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач скористався досудовим порядком вирішення спору шляхом подання 30 липня 2018 року скарги до ДФС України та до ГУ ДФС повідомлення про оскарження рішень контролюючого органу.

Суд встановив, що за результатами розгляду скарги ФОП ОСОБА_1 , Державна фіскальна служба України прийняла рішення від 27 вересня 2018 року №14875//М/99-99-11-02-01-14, яким податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС від 13 липня 2018 року залишила без змін, а скаргу - без задоволення.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що 27 вересня 2018 року завершилась процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, а відтак, адміністративний позов з урахуванням положень пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України до суду міг бути поданий в місячний строк з дня отримання платником податків рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду його скарги.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції з посиланням на правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18 та від 25 жовтня 2019 року у справі № 640/20569/18, дійшов висновку, що звертаючись до суду з позовом 29 жовтня 2019 року позивачем пропущено строк звернення до суду та не наведено поважних причин його пропуску.

Верховний Суд в ухвалі від 07 жовтня 2020 року у справі № 500/2486/19 зазначив, що процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені у нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обрахунку його початку, але й природу спірних правовідносин, з приводу захисту прав, свобод та інтересів у яких особа звертається до суду.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах. Водночас, вона передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Таким чином, нормами ПК України визначено спеціальний строк для оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у разі, якщо проводилася процедура адміністративного оскарження, і такий строк становить один місяць з дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Дослідження змісту аналізованих приписів статей ПК України та статті 122 КАС України вказує на те, що на сьогодні існує підхід, відповідно до якого строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими ніж звичайні строки. При цьому існують різні правові режими щодо оскарження податкових повідомлень-рішень і рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань та інших рішень контролюючих органів, що не пов`язані із їх нарахуванням, саме в частині різної тривалості скорочених строків оскарження при попередньому використанні досудового порядку вирішення спору.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011, за результатами оцінки конституційності норми частини четвертої статті 99 КАС України у чинній на той час редакції (про скорочені строки звернення до адміністративного суду в разі попереднього використання можливостей досудового порядку вирішення спору) підтверджена її конституційність, як такої, що забезпечує оперативність розгляду судової справи і жодною мірою не обмежує суб`єктів щодо права на судовий захист; нею скорочено строки здійснення окремих процесуальних дій, а змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя не звужено (абзаци 6, 14 п. 6.1).

Верховний Суд України у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18 здійснив системне тлумачення норм права, які регулюють питання обчислення строку звернення до суду у податкових спорах. Безпосередній висновок щодо застосування норм права викладено щодо тривалості строку звернення до суду з позовом про оскарження рішень контролюючого органу, які не пов`язані із визначенням грошових зобов`язань. Водночас, правовий підхід щодо розуміння норм права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає релевантним до спірного у цій справі питання.

Цей підхід полягає саме в тому, що строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки.

При розгляді цієї справи, Верховний Суд за результатом комплексного аналізу правового регулювання зробив висновок, що норма пункту 56.19 статті 56 ПК України була та залишається спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань.

При цьому колегія суддів вважає, що між нормами пунктів 56.18 та 56.19 статті 56 ПК України відсутня колізія, яку слід долати із застосуванням положень пункту 56.21 статті 56 ПК України, оскільки вони регулюють відмінні за предметом групи правовідносин.

Крім того, спір щодо правомірності податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання після використання процедури адміністративного оскарження об`єктивно не може існувати протягом 1095 днів, оскільки така тривалість порушує принцип правової визначеності як одного з основних елементів верховенства права, а також не забезпечує досягнення мети й завдань функціонування податкової системи.

Вищезазначене слугувало для передачі справи № 500/2486/19 на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, для вирішення питання, щодо відступлення від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах.

Отже, на розгляді у Судовій палаті з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває справа у правовідносинах, що подібні до правовідносин, що мають місце у справі, що розглядається.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Враховуючи, що Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду наразі розглядається справа у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку зупинити провадження у справі №200/4453/20-а до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 500/2486/19.

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерелектро (адреса: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ушакова, 8, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь вул. Італійська, 59, ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2018 року № до набрання законної сили судовим рішенням Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 500/2486/19.

Повний текст ухвали складено та підписано 22 жовтня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Троянова О.В.