Справа № 640/9842/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року м. Київ № 640/9842/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач»

до Державної податкової служби України

про визнання протиправними дій та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач» (далі-позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної фіскальної служби України (далі-відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби центрального рівня при виконанні своїх функцій, щодо зупинення реєстрації за безпідставної відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.02.2019 №5, №6, №7, від 05.02.2019 №10, №11, від 06.02.2019 №12, №15, від 08.02.2019 №18, №19, від 11.02.2019 №21, №22, від 12.02.2019 №23, №24, від 13.02.2019 №29, №30, №31, №32, №33, від 14.02.2019 №35, №43 та від 15.02.2019 №37 товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач» (), поданих 28.02.2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Комісії центрального рівня ДФС від 22.03.2019 №1117709/40044682, №1117716/40044682, №1117720/40044682, №1117700/40044682, №1117711/40044682, №1117694/40044682, №117717/40044682, №1117704/40044682, №1117710/40044682, №1117714/40044682, №1117699/40044682, №1117703/40044682, №1117708/40044682, №1117705/40044682, №1117719/40044682, №1117715/40044682, №1117702/40044682, №1117707/40044682, №1117698/40044682, №1117701/40044682, №1117718/40044682;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ДФС з питань розгляду скарг від 08.04.2019 №20197/40044682/2, №20185/40044682/2, №682/2, №20186'40044682/2, №20231/40044682/2, №20235/40044682/2, №20188/40044682/2, №20249/40044682/2, №20206/40044682/2, №20237/40044682/2, №20189/40044682/2, №20224/40044682/2, №20183/40044682/2, №20229/40044682/2, №20212/40044682/2, №20213/40044682/2, №20236/40044682/2, №20232-40044682/2, №20199/40044682/2, №20230/40044682/2, №20225/40044682/2;

- зобов`язати Державну фіскальну службу центрального рівня (04053. м. Київ, Львівська площа, будинок 8), зареєструвати податкові накладні від 04.02.2019 №5, №6, №7, від 05.02.2019 №10, №11, від 06.02.2019 №12, №15, від 08.02.2019 №18, №19, від 11.02.2019 №21, №22, від 12.02.2019 №23, №24, від 13.02.2019 №29, №30, №31, №32, №33, від 14.02.2019 №35, №43 та від 15.02.2019 №37 подані товариством з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач» (СДРПОУ 40044682), та днем реєстрації вважати день їх прийняття 28.02.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в рішеннях суб`єкта владних повноважень не вказано, які саме документи не було надано платником податків, хоча форма рішення передбачає обов`язок їх зазначення, про що свідчить відмітка «документи, які не надано підкреслити».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачам надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.03.2020 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергопостач" про заміну сторони задоволено та замінено сторону в адміністративній справі №640/9842/19 - Державну фіскальну служби України () її правонаступником Державною податковою службою України ().

Станом на момент прийняття рішення у справі, Державна податкова служба України не скористалась своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, та не подала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, товариством з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач» за наслідками господарської діяльності по операціях з товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Газ Трейдінг» на виконання вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України було складено податкові накладні:

від 04.02.2019 №5 на суму 349500,00 грн. (у тому числі ПДВ - 58250,00 грн.),

від 04.02.2019 №6 на суму 62640,00 грн. (у тому числі ПДВ - 10440,00 грн.),

від 04.02.2019 №7 на суму 762720,00 грн. (у тому числі ПДВ - 127120,00 грн.),

від 05.02.2019 №10 на суму 1039660,00 грн. (у тому числі ПДВ - 173276,67 грн.),

від 05.02.2019 №11 на суму 251640,00 грн. (у тому числі ПДВ - 41940,00 грн.),

від 06.02.2019 №12 на суму 559200,00 грн. (у тому числі ПДВ - 93200,00 грн.),

від 06.02.2019 №15 на суму 749100,00 грн. (у тому числі ПДВ - 124850,00 грн.),

від 08.02.2019 №18 на суму 340500,00 грн. (у тому числі ПДВ - 56750,00 грн.),

від 08.02.2019 №19 на суму 498960,00 грн. (у тому числі ПДВ - 83160,00 грн.),

від 11.02.2019 №21 на суму 2270000,00 грн. (у тому числі ПДВ - 378333,33 грн.),

від 11.02.2019 №22 на суму 1452800,00 грн. (у тому числі ПДВ - 242133,33 грн.),

від 12.02.2019 №23 на суму 531240,00 грн. (у тому числі ПДВ - 88540,00 грн.),

від 12.02.2019 №24 на суму 249480,00 грн. (у тому числі ПДВ - 41580,00 грн.),

від 13.02.2019 №29 на суму 567500,00 грн. (у тому числі ПДВ - 94583,33 грн.),

від 13.02.2019 №30 на суму 466000,00 грн. (у тому числі ПДВ - 77666,67 грн.),

від 13.02.2019 №31 на суму 2270000,00 грн. (у тому числі ПДВ - 378333,33 грн.),

від 13.02.2019 №32 на суму 720720,00 грн. (у тому числі ПДВ - 120120,00 грн.),

від 13.02.2019 №33 на суму 1135000,00 грн. (у тому числі ПДВ - 189166,67 грн.),

від 14.02.2019 №35 на суму 354160,00 грн. (у тому числі ПДВ - 59026,67 грн.),

від 15.02.2019 №37 на суму 233000,00 грн. (у тому числі ПДВ - 38833,33 грн.),

від 14.02.2019 №43 на суму 1135000,00 грн. (у тому числі ПДВ - 189166,67 грн.) та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманих квитанцій, надісланих позивачу від 28.02.2019 №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №2 зазначені податкові накладні від 04.02.2019 №5, №6, №7, від 05.02.2019 №10, №11, від 06.02.2019 №12, №15, від 08.02.2019 №18, №19, від 11.02.2019 №21, №22, від 12.02.2019 №23, №24, від 13.02.2019 №29, №30, №31, №32, №33, від 14.02.2019 №35, №43 та від 15.02.2019 №37 прийнято, але реєстрацію зупинено.

Підставою для зупинення реєстрації накладних зазначено, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач» направлено Державній фіскальній службі України та Комісії Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, пояснення та копії документів, які подаються за результатами зупинення реєстрації податкових накладних від 13.03.2019 №1303-11, №1303-12, №1303-06, №1303-13, №1303-14, №1303-15, №1303-16, №1303-17, №1303-18, №1303-19, №1303-20, №1303-21, №1303-22, №1303-07, №1303-08, №1303-09, №1303-10, №1303-23, №1303-24, №1303-25, №1303-26.

Комісією Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення:

від 22.03.2019 №1117709/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.02.2019 №5;

від 22.03.2019 №1117716/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.02.2019 №6;

від 22.03.2019 №1117720/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.02.2019 №7;

від 22.03.2019 №1117700/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.02.2019 №10;

від 22.03.2019 №1117700/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.02.2019 №10;

від 22.03.2019 №1117711/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.02.2019 №11;

від 22.03.2019 №1117694/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 06.02.2019 №12;

від 22.03.2019 №1117717/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 06.02.2019 №15;

від 22.03.2019 №1117704/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 08.02.2019 №18;

від 22.03.2019 №1117710/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 08.02.2019 №19;

від 22.03.2019 №1117714/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 11.02.2019 №21;

від 22.03.2019 №1117699/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 11.02.2019 №22;

від 22.03.2019 №1117703/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.02.2019 №23;

від 22.03.2019 №1117708/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.02.2019 №24;

від 22.03.2019 №1117705/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.02.2019 №29;

від 22.03.2019 №1117719/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.02.2019 №30;

від 22.03.2019 №1117715/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.02.2019 №31;

від 22.03.2019 №1117702/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.02.2019 №32;

від 22.03.2019 №1117707/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.02.2019 №33;

від 22.03.2019 №1117698/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.02.2019 №35;

від 22.03.2019 №1117718/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 15.02.2019 №37;

від 22.03.2019 №1117701/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.02.2019 №43.

Підставою прийняття таких рішень стало ненаданням платником податку: копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач» не погоджуючись з рішенням контролюючого органу, звернулось зі скаргами до Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 29.03.2019 №2903-16, №2903-15, №2903-14, №2903-13, №2903-21, №2903-12, №2903-11, №2903-10, №2903-09, №2903-08, №2903-07, №2903-06, №2903-05, №2903-20, №2903-19, №2903-18, №2903-17, №2903-04, №2903-03, №2903-02 та №2903-01 на рішення від 22.03.2019 №1117709/40044682, №1117716/40044682, №1117720/40044682, №1117700/40044682, №1117711/40044682, №1117694/40044682, №1117717/40044682, №1117704/40044682, №1117710/40044682, №1117714/40044682, №1117699/40044682, №1117703/40044682, №1117708/40044682, №1117705/40044682, №1117719/40044682, №1117715/40044682, №1117702/40044682, №1117707/40044682, №1117698/40044682, №1117701/40044682, №1117718/40044682.

Проте, рішеннями Комісії з питань розгляду скарг від 08.04.2019 №20197/40044682/2, №20185/40044682/2, №20195/40044682/2, №20186/40044682/2, №20231/40044682/2, №20235/40044682/2, №20188/40044682/2, №20249/40044682/2, №20206/40044682/2, №20237/40044682/2, №20189/40044682/2, №20224/40044682/2, №20183/40044682/2, №20229/40044682/2, №20212/40044682/2, №20213/40044682/2, №20236/40044682/2, №20232-40044682/2, №20199/40044682/2, №20230/40044682/2, №20225/40044682/2 скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач» залишено без задоволення, а рішення від 22.03.2019 №1117709/40044682, №1117716/40044682, №1117720/40044682, №1117700/40044682, №1117711/40044682, №1117694/40044682, №1117717/40044682, №1117704/40044682, №1117710/40044682, №1117714/40044682, №1117699/40044682, №1117703/40044682, №1117708/40044682, №1117705/40044682, №1117719/40044682, №1117715/40044682, №1117702/40044682, №1117707/40044682, №1117698/40044682, №1117701/40044682, №1117718/40044682- без змін.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають в процесі складення та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, регулюються зокрема положеннями статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування: реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами: відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. При цьому, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної; 2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; 3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Положеннями пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому, зазначені норми податкового законодавства кореспондуються і з положеннями Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (далі - Порядок № 177).

Відповідно до вимог пунктів 12 та 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з вимогами пункту 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Пунктом 15 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 Порядку №117 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з вимогами пунктів 18-20 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Поряд з цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком №117 (додаток 2 до Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Так, при відмові у прийнятті до реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, комісія має навести дані щодо документів, надання яких дасть можливість прийняти податкової накладної до реєстрації.

Слід наголосити на тому, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02.07.2019 у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).

Крім того, суд звертає увагу на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 у справі №826/12108/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 (вказана постанова набрала законної сили 10.12.2019), визнано протиправними та нечинними пункти 10, 20, 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117.

Позивач стверджує, що первинні документи, оформлені в рамках господарських відносин із контрагентом, копії яких надані відповідачу для прийняття рішення та наявні в матеріалах справи щодо реєстрації податкових накладних складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

При цьому, в оскаржуваних рішеннях Комісії лише процитовано норму законодавства без будь-якої конкретизації обставин справи, зокрема, посилання на конкретний документ, який складений з порушенням законодавства та з яким саме порушенням він складений.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткої підстави їх прийняття, що свідчить про їх необґрунтованість.

У той же час, в квитанціях також відсутній конкретний перелік копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.

Крім цього, пп.1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку передбачено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

При цьому, суд зауважує, що зазначені Критерії ризиковості платника податку викладені у листі Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року №959/99-99-07-18 і мають рекомендаційний характер, в першу чергу, для контролюючого органу під час здійснення перевірки податкових накладних/розрахунків коригування на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій.

Водночас, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567, містить у собі визначення двох різних критеріїв, а саме:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку обсягу різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих ПН/РК, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у ПН/РК, зареєстрованих з 01 січня 2017р. в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VІ Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Аналізуючи вказані вище норми, можна дійти висновку про те, що, здійснюючи моніторинг ПН/РК, контролюючі органи зобов`язані, у разі зупинення реєстрації ПН/РК, у Квитанції №1 зазначати конкретний вид із двох вищенаведених критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації ПН/РК, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567. При цьому, від чіткого визначення контролюючим органом ДФС конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, визначених у п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 залежить можливість надання платником податку вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної.

Натомість, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно- правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Суд зазначає, що оскаржувані рішення Комісії не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття таких рішень, не зазначено яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію накладної.

Разом з тим, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті рішення дотримано не було.

Щодо аналізу господарських операцій між позивачем та його контрагентом в даній справі суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що контролюючим органом безпідставно зупинено реєстрацію податкових накладних від 04.02.2019 №5, №6, №7, від 05.02.2019 №10, №11, від 06.02.2019 №12, №15, від 08.02.2019 №18, №19, від 11.02.2019 №21, №22, від 12.02.2019 №23, №24, від 13.02.2019 №29, №30, №31, №32, №33, від 14.02.2019 №35, №43 та від 15.02.2019 №37. Як наслідок недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних щодо оформлення квитанцій прямо вказує на те, що рішення, які прийнято на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законним.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення від 22.03.2019 №1117709/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.02.2019 №5; від 22.03.2019 №1117716/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.02.2019 №6; від 22.03.2019 №1117720/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.02.2019 №7; від 22.03.2019 №1117700/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.02.2019 №10; від 22.03.2019 №1117700/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.02.2019 №10; від 22.03.2019 №1117711/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.02.2019 №11; від 22.03.2019 №1117694/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 06.02.2019 №12; від 22.03.2019 №1117717/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 06.02.2019 №15; від 22.03.2019 №1117704/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 08.02.2019 №18; від 22.03.2019 №1117710/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 08.02.2019 №19; від 22.03.2019 №1117714/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 11.02.2019 №21; від 22.03.2019 №1117699/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 11.02.2019 №22; від 22.03.2019 №1117703/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.02.2019 №23; від 22.03.2019 №1117708/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.02.2019 №24; від 22.03.2019 №1117705/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.02.2019 №29; від 22.03.2019 №1117719/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.02.2019 №30; від 22.03.2019 №1117715/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.02.2019 №31; від 22.03.2019 №1117702/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.02.2019 №32; від 22.03.2019 №1117707/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.02.2019 №33; від 22.03.2019 №1117698/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.02.2019 №35; від 22.03.2019 №1117718/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 15.02.2019 №37; від 22.03.2019 №1117701/40044682 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.02.2019 №43 є необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Враховуючи, що Державною фіскальною службою України під час розгляду скарги платника податків зазначені вище обставини не враховано та не досліджено, рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг від 08.04.2019 №20197/40044682/2, №20185/40044682/2, №20195/40044682/2, №20186/40044682/2, №20231/40044682/2, №20235/40044682/2, №20188/40044682/2, №20249/40044682/2, №20206/40044682/2, №20237/40044682/2, №20189/40044682/2, №20224/40044682/2, №20183/40044682/2, №20229/40044682/2, №20212/40044682/2, №20213/40044682/2, №20236/40044682/2, №20232-40044682/2, №20199/40044682/2, №20230/40044682/2, №20225/40044682/2 також є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, суд зазначає наступне.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Водночас, варто зазначити про наслідки відсутності реєстрації у ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, або реєстрації їх із порушенням встановленого Податковим кодексом України строку.

У разі порушення строку реєстрації, застосовуються штрафні санкції, передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України, а згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Також, у разі порушення продавцем/покупцем граничних строків реєстрації в ЄРПН податкової накладної та/або розрахунку коригування, покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний період заяву із скаргою на такого продавця/покупця.

З огляду на викладене, а також з метою ефективного, повного та належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 04.02.2019 №5, №6, №7, від 05.02.2019 №10, №11, від 06.02.2019 №12, №15, від 08.02.2019 №18, №19, від 11.02.2019 №21, №22, від 12.02.2019 №23, №24, від 13.02.2019 №29, №30, №31, №32, №33, від 14.02.2019 №35, №43 та від 15.02.2019 №37, датою їх фактичного подання.

В даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні датою їх фактичного подання, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягають стягненню здійсненні ним судові витрати солідарно з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 72-77, 134, 139, 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.02.2019 №5, №6, №7, від 05.02.2019 №10, №11, від 06.02.2019 №12, №15, від 08.02.2019 №18, №19, від 11.02.2019 №21, №22, від 12.02.2019 №23, №24, від 13.02.2019 №29, №30, №31, №32, №33, від 14.02.2019 №35, №43 та від 15.02.2019 №37 товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач» (), поданих 28.02.2019.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.03.2019 №1117709/40044682, №1117716/40044682, №1117720/40044682, №1117700/40044682, №1117711/40044682, №1117694/40044682, №1117717/40044682, №1117704/40044682, №1117710/40044682, №1117714/40044682, №1117699/40044682, №1117703/40044682, №1117708/40044682, №1117705/40044682, №1117719/40044682, №1117715/40044682, №1117702/40044682, №1117707/40044682, №1117698/40044682, №1117701/40044682, №1117718/40044682.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби з питань розгляду скарг від 08.04.2019 №20197/40044682/2, №20185/40044682/2, №20195/40044682/2, №20186/40044682/2, №20231/40044682/2, №20235/40044682/2, №20188/40044682/2, №20249/40044682/2, №20206/40044682/2, №20237/40044682/2, №20189/40044682/2, №20224/40044682/2, №20183/40044682/2, №20229/40044682/2, №20212/40044682/2, №20213/40044682/2, №20236/40044682/2, №20232-40044682/2, №20199/40044682/2, №20230/40044682/2, №20225/40044682/2.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 04.02.2019 №5, №6, №7, від 05.02.2019 №10, №11, від 06.02.2019 №12, №15, від 08.02.2019 №18, №19, від 11.02.2019 №21, №22, від 12.02.2019 №23, №24, від 13.02.2019 №29, №30, №31, №32, №33, від 14.02.2019 №35, №43 та від 15.02.2019 №37 товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач» (), датою їх фактичного подання - 28.02.2019.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 5 корпус 2 літера В1, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 161 364 (сто шістдесят одна тисяча триста шістдесят чотири гривні) 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.