Справа № 340/2978/19
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Кропивницький Справа №340/2978/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.10.2019 року № 11-5963/14-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Йосипівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3188 яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серія КР 000054 виданого Новомиргородською районною Радою народних депутатів 03.10.1994 р. зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №62.

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно, з урахуванням висновків суду по справі, розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Йосипівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3188, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серія КР 000054, виданого Новомиргородською районною Радою народних депутатів 03.10.1994 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №62, та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивача зазначив, що 10.09.2019 р. звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою (клопотанням) від 06.09.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю) по Йосипівській сільській раді, за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3188, розташованої на території Йосипівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, яка належить на праві постійного користування позивачу на підставі Державного акта на право постійного користування землею Серії КР 000054 виданого Новомиргородською районною Радою народних депутатів 03.10.1994 р., зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №62. Однак, наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.10.2019 р. №11-5963/14-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої на території Йосипівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, орієнтовний розмір земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, оскільки згідно поданих документів встановлено відсутність інформації, що підтверджує членство у сільськогосподарському підприємстві, відповідно до ч.2 ст.31 Земельного кодексу України та ст.13 Закону України «Про фермерське господарство». Позивач вважає зазначену у наказі підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки необґрунтованою та протиправною, оскільки вона не передбачена ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому заперечено щодо задоволення позову (а.с.28-33). Відповідач з посиланням на правову позицію Верховного Суду у постановах від 19.06.2018 р. (справа №816/1920/17) та від 14.08.2018 р. (справа №818/1530/17), зазначає, що фермерське господарство може володіти та користуватися землями своїх членів лише у разі, якщо такі земельні ділянки перебувають у власності (а не користуванні) члена фермерського господарства. При цьому статтею 13 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено право члена фермерського господарства отримати безоплатно у власність земельну ділянку, яка раніше була надана йому у користування, тобто передача у власність земельної ділянки можлива тій самій особі, якій земельна ділянка передана у користування. Відповідач зауважує, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:3188, що розташована на території Йосипівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, у 1994 році надана у користування ОСОБА_1 . Відповідач наголошує, що відповідно до інформації ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка обтяжена записом про право постійного користування. Внесення відомостей щодо припинення користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:000:3188 ОСОБА_1 Головним управлінням не передбачено повноваженнями.

Позивачем подано відповідь на відзив у якій зазначено, що відповідач помилково або свідомо посилається на норми закону, які не регулюють відносини щодо предмету спору. Так, відповідач, посилаючись на норми ст.ст.3, 7, 12, 13 Закону України «Про фермерське господарство» та норми ст.ст.31, 32 Земельного кодексу України, робить висновок, що фермерське господарство може володіти та користуватися землями своїх членів лише у разі, якщо такі земельні ділянки перебувають у власності (а не користуванні) члена фермерського господарства, при цьому статтею 13 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено право члена фермерського господарства отримати безоплатно у власність земельну ділянку, яка раніше була надана йому у користування, тобто передана у користування. Але у даному випадку позивач має намір використати своє право на отримання земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства не як член фермерського господарства, а як громадянин, зацікавлений в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства на підставі п.«а» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України (а.с.54-55).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху (а.с.18).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.1-2).

22.01.2020 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.57).

Заяв, клопотань від учасників процесу до суду не надходило. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.09.2019 р. подано до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області заяву (клопотання) від 06.09.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з цільовим призначенням: для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю) по Йосипівській сільській раді, за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3188, розташованої на території Йосипівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, яка належить на праві постійного користування ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право постійного користування землею Серія КР 000054 виданого Новомиргородською районною Радою народних депутатів 03.10.1994 р., який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №62 (а.с.9, 36). До заяви додано графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (а.с.10, 37), копії паспорта та ідентифікаційного номера (а.с.7), документ, що підтверджує наявність стажу роботи заявника у сільському господарстві - виписка з трудової книжки (а.с.12); копію довідки про розмір середньої частки (паю) по Йосипівській сільскій раді та про розмір середньої вартості земельної частки (паю) на території Йосипівської сільської ради (а.с.13, 38); копію довідки про відсутність на земельній ділянці нерухомого майна (а.с.14); копію нотаріально посвідченої заяви (погодження) землекористувача земельної ділянки (а.с.11, 39).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.10.2019 р. №11-5963/14-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Йосипівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, орієнтовний розмір земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства з таких підстав: згідно поданих документів встановлено відсутність інформації, що підтверджує членство у сільськогосподарському підприємстві, відповідно до частини другої статті 31 Земельного кодексу України та статті 13 Закону України «Про фермерське господарство» (а.с.15).

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст пп.«в» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п.«а» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Згідно з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З огляду на п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15 (далі за текстом - Положення №15) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Пунктом 9 Положення №15 визначено, що Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінекономіки видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Відповідно до п.7 Положення №15 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п.1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 р. №308 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Тобто у даному випадку суб`єктом, уповноваженим на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Як встановлено судом, у наказі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.10.2019 р. №11-5963/14-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» підставою для відмови у нададанні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зазначено відсутність інформації, що підтверджує членство у сільськогосподарському підприємстві, відповідно до частини другої статті 31 Земельного кодексу України та статті 13 Закону України «Про фермерське господарство».

Суд враховує, що відповідно до ст.31 Земельного кодексу України землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Згідно зі ст.32 Земельного кодексу України громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Дія частини першої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Аналогічні норми містяться у ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 р. №973-IV/

Водночас, суд зауважує, що заява (клопотання) ОСОБА_1 від 06.09.2019 р. спрямована на реалізацію його права, як громадянина України на одержання у приватну власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації відповідно до п.«б» ч.1 ст.81, пп.«в» ч.3 ст.116 та п.«а» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, а не у порядку приватизації земельної ділянки членами фермерського господарства, який передбачено ст.32 Земельного кодексу України та ст.13 Закону України «Про фермерське господарство».

Більш того, ч.6 ст.118 Земельного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які належить подавати громадянам для безоплатного отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства. Такими документами є: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. При цьому ч.6 ст.118 Земельногокодексу України містить заборону вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Натомість, оскаржуваний наказ Головного управління Держгеркадастру у Кіровоградській області мотивований не наданням позивачем інформації, що підтверджує його членство у сільськогосподарському підприємстві, що суперечить приписам ч.6 ст.118 Земельного кодексу України.

Посилання відповідача у відзиві на те, що земельна ділянка :02:000:3188 обтяжена записом про право постійного користування, яке не припинено, не було підставою відмови Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області у задоволенні заяви (клопотання) ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, у відзиві на позовну заяву відповідач безпідставно посилається на обставини, які не були покладені в основу оскаржуваного наказу.

Окрім того, відповідачем не враховано, що відповідно до державного акта на право постійного користування землею Серії КР 000054, виданому Новомиргородською районною Радою народних депутатів 03.10.1994 р., зареєстрованому у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №62 (а.с.8, 41-42) та з огляду на відомості Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.43-47), земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:3188 належить на праві постійного користування ОСОБА_1 , тобто особі, яка звернулася із заявою (клопотанням) від 06.09.2019 р.

Стосовно обґрунтування відповідачем своєї правової позиції посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19.06.2018 р. (справа №816/1920/17) та від 14.08.2018 р. (справа №818/1530/17), суд зауважує, що спірні правовідносини у даній справі є відмінними від тих, що перебували на розгляді у Верховному Суду (справи №816/1920/17 та №818/1530/17).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.10.2019 р. №11-5963/14-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» не містить жодної законодавчо встановленої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, тобто прийнятий необґрунтовано, а тому він підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до п.п.2, 4, 10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не вчинило всіх дій спрямованих на встановлення відповідності поданих документів вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна вимога зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно, з урахуванням висновків суду по справі, розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Йосипівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3188, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серія КР 000054, виданого Новомиргородською районною Радою народних депутатів 03.10.1994 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №62, підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн. (а.с.3), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зважаючи на те, що рішення суду зобов`язує відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, суд вважає за необхідне встановити відповідачу строк для подання звіту про виконання постанови - один місяць з дня набрання законної сили рішенням суду.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10 жовтня 2019 року №11-5963/14-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 06 вересня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Йосипівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3188, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серія КР 000054, виданого Новомиргородською районною Радою народних депутатів 03.10.1994 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №62 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26).

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подати звіт про виконання рішення суду у строк - один місяць з дня набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року у справі №340/2978/19.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду - 23 жовтня 2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт