Справа № 160/9065/19
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 160/9065/19

адміністративне провадження № К/9901/22256/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі №160/9065/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 02 вересня 2019 року №UA110000/2019/200188/2.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року, а в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 27 серпня 2020 року звернувся з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору у розмірі визначеному законом, та встановлено заявнику строк в межах 10 днів з моменту отримання копії ухвали, протягом якого особа має право надати суду надати документ про доплату судового збору.

21 вересня року ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про усунення недоліків касаційної скарги шляхом долучення документа про сплату судового збору у визначеному законом розмірі до матеріалів справи.

Таким чином, недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, усунуто скаржником в повній мірі.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частин першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року була прийнята у відкритому судовому засіданні та набрала законної сили з дати її прийняття. Повний текст постанови складено 06 липня 2020 року

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку був день із датою 05 серпня 2020 року, в той час, як касаційну скаргу відповідачем подано до Верховного Суду 27 серпня 2020 року, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження при поданні касаційної скарги позивач зазначає, що копію постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року отримав лише 28 липня 2020 року, тобто з моменту отримання поштового відправлення, в якому судом апеляційної інстанції було направлено копію вказаного судового рішення на адресу позивача.

На підтвердження наведених обставин заявником надано оригінал поштового конверта, якими Третій апеляційний адміністративний суд направив копію оскаржуваного рішення на адресу позивача.

Так, згідно офіційному сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (www.ukrposhta.com) відправлення за номером 82, яким направлено заявнику копію постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року, надіслано судом 14 липня 2020 року та вручено адресату 28 липня 2020 року.

Таким чином, наведені позивачем обставини щодо несвоєчасного отримання копії постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року підтверджуються належними доказами.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду у справі №160/9065/19 є вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 02 вересня 2019 року №UA110000/2019/200188/2.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що фактурна вартість автомобіля у 4500,00доларів США є нижчою, ніж сума, за яку цей автомобіль був придбаний на аукціоні в США та яка з урахуванням усіх платежів склала 5277,00доларів США. Крім того, автомобіль був придбаний зі значними пошкодженнями і відремонтований після цього, що повинно було ще збільшити вартість автомобіля у порівнянні з вартістю його придбання у США, проте цього не відбулось.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається.

Суд за результатами оцінки елементів спору у справі №160/9065/19 дійшов висновку про те, що така справа є справою незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Отже, постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі щодо визнання протиправним та скасування рішення, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Визнати поважним підстави пропуску процесуального строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі №160/9065/19.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі №160/9065/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова