Справа № 540/726/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/726/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Калівошко В.В.,

за участі:

представника позивача - Веріковської Т.А.,

представника відповідача - Литовської Ю.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАС ЕНЕРДЖІ" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 06.09.2019 р.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТЛАС ЕНЕРДЖІ" (далі - позивач, ТОВ "АТЛАС ЕНЕРДЖІ") звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС) № від 06.09.2019р. про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю "АТЛАС ЕНЕРДЖІ" до бюджету податку на додану вартість на суму грошового зобов`язання в розмірі 1687207,61 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 421801,90 грн.

- визнати протиправним нарахування до сплати до бюджету Товариством з обмеженою відповідальністю "АТЛАС ЕНЕРДЖІ" пені за податковим повідомленням- рішенням № від 06.09.2019 р. в розмірі 473805,75 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "АТЛАС ЕНЕРДЖІ" з питань дотримання вимог законодавства, за результатами якої складені спірні ППР. Позивач вважає їх незаконними, оскільки перевіркою не вірно надана оцінка обставинам господарської діяльності ТОВ "АТЛАС ЕНЕРДЖІ". Зокрема, не враховано положення Конвенції між Урядом України та Урядом Словацької Республіки про уникнення подвійного оподаткування, а також Конвенції між Урядом України та Урядом Чеської Республіки про уникнення подвійного оподаткування.

Вважає, що ППР, прийняті за результатами проведеної перевірки, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.03.2020 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.04.2020 року.

10.04.2020 року до суду надійшов відзиві відповідача, в якому ГУ ДПС заявлених вимог не визнає, вважає оскаржені податкові повідомлення-рішення правомірними. Зазначає, що підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 ст. 103 ПК України, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України. Відповідач стверджує, що положення міжнародних договорів не можуть трактуватись як такі, що надають платнику податку право вибору, в якій саме з договірних держав буде здійснюватись оподаткування доходу у вигляді процентів.

Відповідач стверджує, що ТОВ "Атлач Енерджі" не подано всіх необхідних документів для застосування переваг Конвенції між Урядом України та Урядом Чеської Республіки. Також, відповідач заперечує проти заявленої суми витрат на правову допомогу, вважаючи її необґрунтованою.

На підставі зазначеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

14.04.2020 року до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними заходами, введеними постановою Кабінету Міністрів України.

Аналогічне за суттю клопотання надійшло від представника позивача 16.04.2020 року.

Ухвалою суду від 16.04.2020 року клопотання сторін про відкладення розгляду справи задоволено. Враховуючи обмежувальні заходи, введені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та відсутність конкретної дати їх завершення, підготовче засідання відкладено з зазначенням про те, що про дату, час та місце наступного сторін буде повідомлено окремо.

21.05.2020 року опубліковано Постанову Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" від 20 травня 2020 р. № 392, якою, зокрема, продовжено дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" до 22 червня 2020 року та, водночас, передбачена можливість послаблення протиепідемічних заходів на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією.

Послаблення, окрім іншого включило в себе можливість здійснювати регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні (з 22.05.2020 року), перевезення пасажирів метрополітенами (з 25.05.2020 року), перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому) між регіонами в межах кількості місць для сидіння (з 01.06.2020 року).

Також, наказом голови Херсонського окружного адміністративного суду від 22.05.2020 року №05-04/17 на період з 22.05.2020 року по 22.06.2020 року дозволено допуск до приміщення Херсонського окружного адміністративного суду учасників судових справ (крім слухачів) за наявності у них засобів індивідуального захисту, зокрема, респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Зазначене в сукупності засвідчило послаблення введених раніше протиепідемічних заходів та створило умови для проведення засідань у судових справах.

Тому, ухвалою суду від 12.06.2020 року датою підготовчого засідання у справі визначено 25.06.2020 року.

В підготовче засідання на вказану дату представники сторін з`явились.

Протокольною ухвалою суду первинного відповідача замінено на Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДПС) в порядку процесуального правонаступництва. У зв`язку з необхідністю надання додаткового часу позивачу для подання відповіді на відзив, протокольною ухвалою суду оголошено перерву в судовому засіданні до 14.07.2020 року.

В підготовче засідання, призначене на 14.07.2020 року, сторони з`явились, протокольними ухвалами суду задоволено клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання для надання можливості подати додаткові докази, строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів. Датою наступного підготовчого засідання визначено 22.09.2020 року.

В підготовче засідання, призначене на 22.09.2020 року, представники сторін з`явились. Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання з метою ознайомлення з новими документами по справі. Датою наступного підготовчого засідання визначено 01.10.2020 року.

01.10.2020 року відповідачем подано пояснення до клопотання позивача, в якому контролюючий орган повторно наводить доводи відзиву та додатково зазначає, що надані позивачем документи не можуть розглядатись у якості доказів, що підтверджують для податкових цілей постійне місцезнаходження організації в іноземній державі.

На підставі наведеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В підготовче засідання, призначене на 01.10.2020 року представники сторін з`явились. Враховуючи, що під час підготовчого засідання у даній справі судом завершено проведення всіх підготовчих дій, необхідних для забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, протокольною ухвалою суду підготовче провадження у даній справі закрито, та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні на 15.10.2020 року.

В судове засідання на вказану дату представники сторін з`явились. Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав викладених у позові, відповіді на відзив, представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, покликаючись на доводи викладені нею в відзиві на позов, додаткових поясненнях.

Щодо строків розгляду справи, суд повідомляє, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" установлено з 12 березня 2020р. до 22 травня 2020р. на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 року "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" продовжено до 31 липня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" дію карантину знову продовжено до 31 серпня 2020 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 року розділ VI "Прикінцеві положення"Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3.

Згідно якого, окрім іншого, передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.17.07.2020 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким внесено зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України.

Після змін п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України викладено в наступній редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Також наведений пункт кодексу доповнено приміткою, за якою процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" в редакції Закону України від 30.03.2020 р. N 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 р. N 731-IX. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом України від 18.06.2020 р. N 731-IX.

Отже, строки, раніше продовжені п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України до кінця дії карантину в новій редакції кодексу обмежені 20 денним строком, який починає перебіг після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 р. N 731-IX.

Тобто, строк розгляду даної справи продовжений на строк з початку дії карантину до 06.08.2020 року.

Зазначене, у сукупністю з перебуванням судді у відпустці має наслідком прийняття рішення 15.10.2020 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, дійшов наступного.

ТОВ "Атлас Енерджі", , зареєстроване 19.03.2012 року № 0000363, розташоване за адресою: 74000, Херсонська область, Високопільський район, смт. Високопілля, вул. Кобзаря, 56. Підприємство взято на податковий облік в органах державної податкової служби 20.03.2012 року за №679, є платником податку на додану вартість.

З 15.07.2019 року по 31.07.2019 року ГУ ДФС на підставі направлень від 12.07.2019 №649, від 12.07.2019 №650, від 12.07.2019 №651, від 12.07.2019 №652, виданих Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі головним державним ревізором інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим, та м.Севастополі Вороновою Людмилою Олександрівною, головним державним ревізором інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі Савчишкіною Оленою Михайлівною головним державним ревізором інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі Оджиковською Людмилою Броніславівною, головним державним ревізором інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі Лановою Оленою Констянтинівною відповідно до підпункту пп.20.1.4 п.20.1.ст.20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 ПК України, наказів Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі від 26.06.2019 №846, від 24.07.2019 №976 та плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на липень 2019 року, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "Атлас Енерджі" з питань податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 та іншого законодавства.

07.08.2019 року за результатами перевірки складено акт № 108/21-22-14-01/37411633 (далі - акт перевірки), яким встановлені порушення:

1. пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст. 135 Податкового Кодексу України, п.5,6,18 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за №27/4248 в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3563, у тому числі: 2018 рік у сумі 3563 грн.

2. пункту 141.4.1. статті 141 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "Атлас Енерджі" не утримано податок з виплачених доходів нерезиденту із джерелом їх походження з України на загальну суму 1 687207,61 грн., у тому числі:

за 2016 рік -535 375,26 грн.; за 2017 рік - 642 963,11 грн.; за 2018 рік - 508 869,24 грн.

3. п.46.1 ст.46, пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, п. 2, 3 Порядку обліку сум податків та зборів, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг від 27.12.2010 №1233 не надано звіт про суми податкових пільг за 1-й квартал 2017 року.

Не погодившись з висновками акту, ТОВ "Атлас Енерджі" звернулось до відповідача з запереченнями на нього за №16/08 від 16.08.2019 року.

За результатами розгляду заперечень та на підставі висновків Акту, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.09.2019 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 1687207,61 грн та визначено суму грошового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 421801,90 грн.

ТОВ "Атлас Енерджі" скористалось правом на оскарження наведеного податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку та звернулось до відповідача зі скаргами від 17.09.2019 року №17/09 та від 31.10.2019 року №31/10.

Рішенням ДПС України від 19.11.2019 року №10176/6/99-00-08-05-01 скаргу залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку на її подачу.

Не погодившись з висновками контролюючого органу, ТОВ "Атлас Енерджі" звернулось до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступних положень законодавства.

Так, щодо висновків ГУ ДПС про порушення позивачем пп.141.4.1, пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК України, яке виявилось в неутриманні та не сплаті до бюджету за 2017 рік податку за ставкою 10 відсотків, що складає 104456,60 грн, від суми виплаченого доходу з джерелом його походження з України на користь нерезидента - "Z-group a.s." (Slovenska republika) суд зазначає наступне.

Особливості оподаткування нерезидентів визначені у п. 141.4 ст. 141 ПК України.

Відповідно до підпункту 141.4.1. пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Підпунктом "а" підпункту 141.4.1 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, слід розуміти, зокрема проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом.

Згідно з підпунктом 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3 - 141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Превалювання норм міжнародного договору на нормами ПК України також передбачена п. 3.2 ст. 3 ПК України.

Відповідно до пунктів 103.1-103.2 статті 103 ПК України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Пунктом 103.4 ст. 103 ПК України встановлено, що підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Згідно з пунктами 103.5, 103.6 ст. 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

У разі потреби така довідка може бути затребувана у нерезидента особою, яка виплачує йому доходи, або органом державної податкової служби під час розгляду питання про повернення сум надміру сплачених грошових зобов`язань на іншу дату, що передує даті виплати доходів.

З наведеного слід дійти висновку, що ПК України передбачає оподаткування доходу з джерелом його походження з України, отриманого нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3 - 141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми за умови, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Якщо ж такий міжнародний договір наявний, застосовуються положення відповідного міжнародного договору.

Механізм виконання міжнародного договору згідно норм ПК України передбачає подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Конвенція між Урядом Словацької Республіки і Урядом України про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход і майно підписана 23.01.1996 року та ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції між Урядом України і Урядом Словацької Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход і майно" від 12.07.1996 року №338/96-ВР (далі - Конвенція №338/96-ВР)

Відповідно ст.ст.1, 2 Конвенції №338/96-ВР, вона застосовуються до осіб, які є резидентами однієї або обох Договірних Держав щодо податків, одним з яких, зокрема в Україні, є прибутковий податок з громадян.

Відповідно п.п. 1-3 статті 11 Конвенції №338/96-ВР проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватись у цій другій Державі.

Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у тій Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо одержувач фактично має право на проценти, податок, що стягується, не повинен перевищувати 10 процентів від валової суми процентів.

Термін "проценти" при використанні в цій статті означає доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника і, зокрема, доход від урядових цінних паперів і доход від облігацій чи боргових зобов`язань, включаючи премії та винагороди, що сплачуються стосовно таких цінних паперів, облігацій та боргових зобов`язань. Штрафи за несвоєчасні виплати не розглядаються як проценти для цілей цієї статті.

Таким чином, між Україною та Словацькою Республікою наявний міжнародний договір, зокрема, щодо порядку оподаткування процентів, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави.

Отже, в разі дотримання податковим агентом (в даному випадку - позивачем) алгоритму застосування міжнародного договору, зокрема, шляхом отримання від нерезидента довідки - особа має право на отримання переваг, передбачених цим договором.

В даному конкретному випадку з акту перевірки, зокрема, зі змісту абзаців 7-9 стор. 18 акту (а.с.18) вбачається, що відповідач не заперечує того, що ТОВ "Атлас Енерджі" при перевірці надано довідку про статус нерезидента в його контрагента компанії "Z-group a.s" (Slovenska republika) з перекладом та апостилем. На підставі викладеного, відповідач також робить висновок, що в ТОВ "Атлас Енерджі" є підстави для застосування переваг Конвенції №338/96-ВР.

Однак, відповідач вважає, що переваги наведеної конвенції мають застосовуватись у вигляді зниженої ставки податку на дохід до значення в 10 відсотків.

Отже, в акті перевірки відповідач визнає право ТОВ "Атлас Енерджі" на застосування переваг Конвенції №338/96-ВР, спірним між сторонами є тільки те, яка з передбачених міжнародним договором переваг має бути застосована повне звільнення від оподаткування в України (як вважає позивач) чи оподаткування за зниженою ставкою в 10 відсотків по відношенню до загальної ставки в 15 відсотків, передбаченою пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України.

Матеріалами справи підтверджується і не заперечується відповідачем, що ТОВ "Атлас Енерджі" подало Розрахунок (звіт) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України за 2017 рік та три квартали 2017 року, в яких відображено виплату таких доходів нерезиденту "Z-group a.s" в сумі 1044566,00 грн, зазначивши пункт 1 статті 11 Конвенції №338/96-ВР для застосування нульової ставки.

З зазначеного вище обґрунтування вбачається, що відповідач не заперечує поширення дії Конвенції №338/96-ВР на спірні правовідносини.

Статус компанії "Z-group a.s" як резидента Словацької Республіки не заперечується відповідачем в акті та підтверджено витягом з Торгового реєстру районного суду м. Тренчин (а.с.75), випискою з Торгового реєстру районного суду м. Тренчин (а.с.114) та довідкою Податкової адміністрації м. Тренчин №101842000/2017 (а.с.64).

Враховуючи зазначене, позивач має право на застосування переваг Конвенції №338/96-ВР, зокрема, п.1 ст. 11 конвенції, за якої проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватись у цій другій Державі, оскільки підтвердив наявність всіх передбачених міжнародним договором та ПК України умов для застосування цієї Конвенції.

Стосовно наявності альтернативних приписів Конвенції №338/96-ВР, зокрема, п.2 ст. 11, за якого проценти можуть також оподатковуватись у тій Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо одержувач фактично має право на проценти, податок, що стягується, не повинен перевищувати 10 процентів від валової суми процентів, суд зазначає наступне.

Так, за буквального тлумачення приписів наведеної норми в порівнянні з приписами пункту 1 цієї ж статті вбачається, що пункт 1 передбачає загальне правило, яке підлягає застосуванню шляхом формулювання: "проценти, … будуть оподатковуватись у цій другій Державі." Натомість приписи п.2 ст. 11 передбачають можливість сплати процентів в розмірі не більше 10 процентів, що вбачається з застосування договірними сторонами вставного слова "може".

Отже, п.2 ст. 11 Конвенції №338/96-ВР допускає можливість договірної сторони встановити обов`язок щодо сплати податку з доходу, який виник в договірній державі в розмірі до 10 відсотків.

Проте, суд зазначає, що при ратифікації Конвенції, Україна такою можливістю не скористалась, конвенція ратифікована без визначення будь-яких особливостей її виконання. Податковий кодекс України як і інші закони України передбачають превалювання положень міжнародного договору над податковим законодавством країни без встановлення розміру податку, який підлягає сплаті в разі, якщо міжнародний договір містить можливість встановлення розміру такого податку.

Окрім наведеного, п.2 ст. 11 Конвенції №338/96-ВР не містить чіткого значення податку, а зазначає, що він має бути не більше 10 відсотків.

Підстави визначення податкового зобов`язання позивача в розмірі саме 10 відсотків відповідачем в акті перевірки не зазначено.

Отже, визначивши за позивачем обов`язок сплати податку за ставкою 10 відсотків, що складає 104 456,60 грн, від суми виплаченого доходу з джерелом його походження з України на користь нерезидента "Z-group a.s.", відповідач діяв не у спосіб та не в порядку передбаченому Законом.

Також, суд вказує, що положеннями ч.5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Особливості розгляду справ відповідної категорії визначались Верховним Судом, зокрема, в постанові від 17.12.2019 року по справі № 560/933/19.

Так, Верховний Суд назвав передчасними висновки судів попередніх інстанцій про помилковість тверджень податкового органу про порушення підприємством вимог підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України з огляду лише на наявність в компанії контрагента статусу резидента договірної сторони конвенції.

Верховний Суд зазначив, що в разі наявності в Конвенції альтернативної можливості оподаткування доходів, що одержуються резидентом Договірної держави, суди мали встановити факт сплати відповідного податку у країні резидентства.

На виконання наведеної вказівки суд зазначає, що матеріали справи містять довідку податкового органу країни, резидентом якої є "Z-group a.s.", від 28.08.2017 року за якої компанія "Z-group a.s." не має зареєстрованої заборгованості з адміністративних податків та з інших платежів.

Отже, позивач підтвердив правомірність застосування ним переваг п.1 ст. 11 Конвенції №338/96-ВР, а також те, що податки з сплачених на користь "Z-group a.s." відсотків були в повній мірі сплачені нерезидентом в своїй країні, що відповідає меті Конвенції №338/96-ВР, а саме, уникнення подвійного оподаткування.

Отже, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі № від 06.09.2019р. в відповідній частині є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно висновків ГУ ДПС про порушення позивачем пп.141.4.1, пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК України, яке виявилось в неутриманні та не сплаті до бюджету за 2016, 2017 та 2018 роки податку за ставкою 15 відсотків, що складає 1582751,02 грн, від суми виплаченого доходу з джерелом його походження з України на користь нерезидента - "HESCO s.r.o." (Czech republic) суд зазначає наступне.

Так, з правового обґрунтування, наведеного судом по попередньому питанню, вбачається, що ПК України передбачає оподаткування доходу з джерелом його походження з України, отриманого нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3 - 141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми за умови, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Якщо ж такий міжнародний договір наявний, застосовуються положення відповідного міжнародного договору.

Механізм виконання міжнародного договору згідно норм ПК України передбачає подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Конвенція між Урядом України і Урядом Чеської Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно підписана 30.06.1997 року та ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції між Урядом України і Урядом Чеської Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно" від 17.03.1999 року № 503-XIV (далі - Конвенція №503-XIV)

Відповідно ст.ст.1,2 Конвенції №503-XIV, вона застосовуються до осіб, які є резидентами однієї або обох Договірних Держав щодо податків, одним з яких, зокрема, в Україні, є прибутковий податок з громадян.

Відповідно п.п. 1, 2, 4 статті 11 Конвенції №503-XIV проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватись у цій другій Державі.

Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо одержувач фактично має право на проценти і є резидентом другої Договірної Держави, податок, що стягується, не повинен перевищувати 5 відсотків від загальної суми процентів. Компетентні органи Договірних Держав за взаємною згодою встановлюють спосіб застосування такого обмеження.

Термін "проценти" при використанні в цій статті означає доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і, зокрема, доход від урядових цінних паперів і доход від облігацій чи боргових вимог, включаючи премії та винагороди, що сплачуються стосовно таких цінних паперів, облігацій та боргових зобов`язань. Штрафні санкції за несвоєчасні платежі не вважаються процентами для цілей цієї статті. Термін "проценти" не включає будь-який дохід, який розглядається як дивіденди відповідно до положень пункту 3 статті 10.

Таким чином, між Україною та Чеською Республікою наявний міжнародний договір, зокрема, щодо порядку оподаткування процентів, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави.

Отже, в разі дотримання податковим агентом (в даному випадку - позивачем) алгоритму застосування міжнародного договору, зокрема, шляхом отримання від нерезидента довідки - особа має право на отримання переваг, передбачених цим договором.

В даному конкретному випадку з акту перевірки вбачається, що відповідач заперечує саме право ТОВ "Атлас Енерджі" на застосування переваг Конвенції стверджуючи, що надані позивачем копії документів не відповідають вимогам ст. 1 Конвенції, установленій формі та змісту сертифікати резиденції, затвердженому Міністерством фінансів Чеської Республіки, що видається податковими органами Чеської Республіки та п. 4 Порядку звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України згідно з міжнародними договорами України про уникнення подвійного оподаткування.

Надаючи оцінку викладеному, суд вважає за необхідне вказати на безпідставність посилання відповідача на положення Порядку звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України згідно з міжнародними договорами України про уникнення подвійного оподаткування, оскільки обидва нормативно-правові акти з такою назвою (затверджені Постановою КМ України від 18 травня 2000 р. №825 та від 6 травня 2001 р. N 470) втратили чинність та станом на дату виникнення спірних правовідносин не застосовувались.

Щодо інших доводів, суд зазначає наступне.

Конкретизуючи підстави, з яких документи надані позивачем, як передумова для застосування переваг Конвенції №503-XIV, визнані контролюючим органом неналежними, відповідач вказує про таке.

Так, зазначає, що позивачем надана довідка, видана фінансовим управлінням Південноморавського краю Чеської Республіки від 07.09.2017 №3895589/17/3018-00510-702703 щодо відсутності заборгованості з податків перед органами фінансового управління Чеської Республіки по AT "FERROMET" (Czech Republic) станом на 25.08.2017. Також, зазначає, що ТОВ "Атлас Енерджі" надано довідку спеціалізованої податкової інспекції м. Прага Чеської Республіки від 11.10.2018 №157309/18/4300/-12713-307250 про відсутність податкової заборгованості перед органами Податкової інспекції Чеської Республіки по AT "FERROMET" (Czech Republic) станом на 25.09.2018. Однак, відповідач зазначає, що у наданих документах (платіжних дорученнях в іноземній валюті), які підтверджують виплати доходів нерезиденту та у деклараціях за 2018 рік зазначено HESCO s.r.o. (Czech Republic), а не AT "FERROMET" (Czech Republic).

Надаючи оцінку викладеному, суд зазначає, що в матеріалах справи наявний лист (т.с.2 а.с.67) Поштового банку (Postova banka) від 19.09.2017 року, яким він повідомляє, що на підставі проекту перетворення - злиття шляхом об`єднання від 30.06.2016 року, відбулось злиття в межах країни шляхом об`єднання наступних юридичних осіб: компанії, що припинила діяльність - Товариства з обмеженою відповідальністю HESCO, s.r.o. і компанії наступника Ferromet, a.s., з юридичною адресою: Веселі-над-Моравою, Колларова, 1229, поштовий індекс 698 01, зареєстрованої в торговому реєстрі, який ведеться Крайським Судом у м. БРНО.

В результаті злиття майно компанії, що припинила діяльність, HESCO, s.r.o. передано компанії наступнику Ferromet, a.s. Відповідно всі права та обов`язки, що випливають із договору на управління зазначеним банківським рахунком, були передані акціонерному товариству Ferromet, a.s., яке на сьогоднішній день залишається власником рахунку.

Окрім зазначеного листа в матеріалах справи міститься повний витяг з Торгового реєстру, що його веде Крайовий суд м. Брно відносно компанії HESCO, s.r.o.(т.с.2 а.с.26-48), згідно якого компанія була зареєстрована 07.03.1991 року за місцезнаходженням м. Отроковіце (Чехія). Дата скасування державної реєстрації - 05.12.2016 року. В якості підстави припинення зазначено: "відповідно до проекту трансформації - злиття об`єднанням від 30.06.2016 року сталося внутрішньодержавне об`єднання - між товариством, що припинило свою діяльність - HESCO, s.r.o., з місцезнаходженням за адресою: вул.. Томаше Баті 1616, поштовий індекс 765 02, зареєстроване у Торговому реєстрі, що його веде Крайовий суд Брно та правонаступником - Товариством Ferromet, a.s., з місцезнаходженням за адресою: Веселі над Моравоу, Колларова 1229, поштовий індекс 698 01, зареєстроване у Торговому реєстрі, що його веде Крайовий суд Брно. В результаті злиття та внутрішньодержавного об`єднання майно товариства, що припинило свою діяльність - HESCO, s.r.o. перейшло на правонаступника - Товариство Ferromet, a.s.

З наведеного вбачається, що в грудні 2016 року відбулась реорганізація шляхом злиття компанії HESCO, s.r.o., правонаступником якої є компанія Ferromet, a.s., що пояснює надання позивачем довідок з податкових органів саме від правонаступника контрагента - компанії Ferromet, a.s.

Додатково факт правонаступництва, сплати усіх податків з отриманого доходу та надходження суми процентів, перерахованих ТОВ "Атлас Енерджі" за договорами позики №UA6 від 08.10.2015 року підтверджується довідкою Ferromet, a.s. (т.с.2 а.с.95).

Отже, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується і не заперечується відповідачем, що ТОВ "Атлас Енерджі" подало Розрахунки (звіти) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України за 2016 рік, перший квартал та півріччя 2017 року, за три квартали 2018 року, в яких відображено виплату таких доходів нерезиденту "HESCO, s.r.o." в сумі 10551673,46 грн, зазначивши пункт 1, 3 статті 11 Конвенції №503-XIV для застосування нульової ставки.

Відповідно п.1 ст. 4 Конвенції №503-XIV для цілей цієї Конвенції термін "резидент Договірної Держави" означає будь-яку особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця управління, місця реєстрації або іншого аналогічного критерію, а також включає цю Державу і будь-яку її адміністративно-територіальну одиницю чи місцевий орган влади. Цей термін, проте, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі лише стосовно доходів із джерел у цій Державі або стосовно майна, що в ній знаходиться.

З наведених судом витягів з Торгового реєстру вбачається, що місцем реєстрації як компанії HESCO, s.r.o. так і її правонаступника - компанії Ferromet, a.s. є Чеська Республіка. З підтверджень податкових органів Чеської Республіки, зокрема, за №37638/19/4300-12713-307250 (т.с. 2 а.с.82), 4109052/17/3018-00510-702703 (т.с. 2 а.с.89), 75195/20/4300-12711-307250 (т.с. 2 а.с.124) вбачається, що як компанія HESCO, s.r.o. так і її правонаступника - компанії Ferromet, a.s. зареєстровані в податкових органах (мають ідентифікаційні номера).

З огляду на викладене слід дійти висновку, що як компанія HESCO, s.r.o. так і її правонаступник - компанія Ferromet, a.s. є резидентами Чеської Республіки.

Враховуючи зазначене, позивач має право на застосування переваг Конвенції №№503-XIV, зокрема, п.1 ст.11 Конвенції, за якої проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватись у цій другій Державі, оскільки підтвердив наявність всіх передбачених міжнародним договором та ПК України умов для застосування цієї Конвенції.

Доводи ГУ ДПС, на підставі яких відповідач відмовлявся визнавати надані ТОВ "Атлас Енерджі" довідки достатнім підтвердженням права на застосування позивачем переваг Конвенції №503-XIV, суд вважає спростованими.

В іншому, надані позивачем довідки за вмістом наявної інформації та формою аналогічні довідкам, наданим позивачем по контрагенту "Z-group a.s", які були прийняті контролюючим органом та визнані достатніми для розповсюдження на спірні правовідносини положень Конвенції №503-XIV. Тому суд не вбачає підстав, за яких в аналогічних умовах довідки від "Z-group a.s" можуть бути прийняті, а від компанія Ferromet, a.s. та HESCO, s.r.o. - ні.

Також, суд вважає безпідставним посилання відповідача на лист Центрального фінансового та податкового директорату Департаменту міжнародних податкових відносин і модернізації податкового адміністрування від 08.07.2002 року в силу такого.

По-перше, надана відповідачем копія перекладу листа (т.с. 2 а.с.152) не завірена в установленому КАС України порядку (завірений лише іноземний варіант листа), отже не може бути визнана доказом по справі.

По-друге, на незавіреній копії у верхньому куті міститься напис: "Неофіційний переклад", що також нівелює значення наданої копії як доказу по справі.

Та, по-третє, лист датований 2002 роком, тоді як в акті перевірки досліджувалась господарська діяльність позивача за 2016-2019 роки. Тобто, відповідачем надано докази, актуальність яких станом на 2016-2018 роки не підтверджена.

Окрім зазначеного, суд нагадує, що лист не є нормативно-правовим актом та не встановлює обов`язкові, зокрема, для позивача правила поведінки, отже не може бути використаний як підстава для визначення ТОВ "Атлас Енерджі" податкових зобов`язань.

Стосовно наявності альтернативних приписів Конвенції №503-XIV, зокрема, п.2 ст. 11, за якого проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо одержувач фактично має право на проценти і є резидентом другої Договірної Держави, податок, що стягується, не повинен перевищувати 5 відсотків від загальної суми процентів.

Так, за буквального тлумачення приписів наведеної норми в порівнянні з приписами пункту 1 цієї ж статті вбачається, що пункт 1 передбачає загальне правило, яке підлягає застосуванню шляхом формулювання: "проценти, … будуть оподатковуватись у цій другій Державі." Натомість приписи п.2 ст. 11 передбачають можливість сплати процентів в розмірі не більше 5 процентів, що вбачається з застосування договірними сторонами вставного слова "може".

Отже, п.2 ст. 11 Конвенції №503-XIV допускає можливість договірної сторони встановити обов`язок щодо сплати податку з доходу, який виник в договірній державі в розмірі до 5 відсотків.

Додатково наведений висновок суду щодо тлумачення п.2 ст. 11 Конвенції №503-XIV підтверджений змістом самої норми, в якій вказано, що компетентні органи Договірних Держав за взаємною згодою встановлюють спосіб застосування такого обмеження.

Проте, суд зазначає, що при ратифікації Конвенції, Україна такою можливістю не скористалась, конвенція ратифікована без визначення будь-яких особливостей її виконання. Податковий кодекс України як і інші закони України передбачають превалювання положень міжнародного договору над податковим законодавством країни без встановлення розміру податку, який підлягає сплаті в разі, якщо міжнародний договір містить можливість встановлення розміру такого податку.

Також, суд вказує, що положеннями ч.5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Особливості розгляду справ відповідної категорії визначались Верховним Судом, зокрема в постанові від 17.12.2019 року по справі № 560/933/19.

Так, Верховний Суд назвав передчасними висновки судів попередніх інстанцій про помилковість тверджень податкового органу про порушення підприємством вимог підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України з огляду лише на наявність в компанії контрагента статусу резидента договірної сторони конвенції.

Верховний Суд зазначив, що в разі наявності в Конвенції альтернативної можливості оподаткування доходів, що одержуються резидентом Договірної держави, суди мали встановити факт сплати відповідного податку у країні резидентства.

На виконання наведеної вказівки суд зазначає, що матеріали справи містять довідки податкового органу країни, резидентом якої є компанія Ferromet, a.s. та HESCO, s.r.o. за №37638/19/4300-12713-307250 (т.с. 2 а.с.82), 4109052/17/3018-00510-702703 (т.с. 2 а.с.89), 75195/20/4300-12711-307250 (т.с. 2 а.с.124) відповідно яких компанії Ferromet, a.s. та HESCO, s.r.o. не мають зареєстрованої заборгованості з податків.

Отже, позивач підтвердив правомірність застосування ним переваг п.1 ст. 11 Конвенції №503-XIV, а також те, що податки з сплачених на користь Ferromet, a.s. та HESCO, s.r.o. відсотків були в повній мірі сплачені нерезидентом в своїй країні, що відповідає меті Конвенції №503-XIV - уникнення подвійного оподаткування.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі № від 06.09.2019р. в відповідній частині є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2019р., з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги ТОВ "Атлас Енерджі" підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Приписами ч.1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином сплачений позивачем судовий збір в розмірі 21020,00 грн підлягає стягненню з ГУ ДПС за рахунок його бюджетних асигнувань в повному розмірі.

Стосовно витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів понесення позивачем таких витрат як і їх кінцевий розмір. До справи додано лише попередній орієнтовний розрахунок розміру судових витрат, що сам по собі не підтверджує зазначених обставин.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 162 КАС України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) № від 06.09.2019 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "АТЛАС ЕНЕРДЖІ" (Код , місцезнаходження: 74000, Херсонська область, Високопільський район, смт. Високопілля, вул. Кобзаря, 56) збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 2109009 (два мільйони сто дев`ять тисяч дев`ять) грн 51 коп.

Визнати протиправним нарахування Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) до сплати до бюджету Товариством з обмеженою відповідальністю "АТЛАС ЕНЕРДЖІ" пені за податковим повідомленням - рішенням № від 06.09.2019 р. в розмірі 473805,75 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАС ЕНЕРДЖІ" судовий збір у сумі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23 жовтня 2020 р.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 111030300