Справа № 520/13317/2020
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
21 жовтня 2020 р. № 520/13317/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в спрощеному порядку у письмову провадженні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 520/13317/2020 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити виплату донарахованих сум;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 28.01.2016 по 03.01.2017;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 28.01.2016 по 03.01.2017;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 середній заробіток, виходячи з останнього грошового забезпечення на день звільнення з військової частини НОМЕР_1 , 03 січня 2017 року, за весь час затримки розрахунку донарахованих сум грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік та сум індексації грошового забезпечення, по день фактичного розрахунку.

19.10.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України. В обґрунтування вказаного клопотання представник військової частини НОМЕР_1 зазначив, що ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу наказом № 2 від 03.01.2017, а з даним позовом звернувся лише в жовтні 2020 року.

Дослідивши матеріали справи та вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2 від 03.01.2017 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку з тим, що відповідач при звільненні з військової служби розрахував розмір грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди; не нарахував та не виплатив індексацію грошового забезпечення за період з 28.01.2016 по 03.01.2017; не виплатив середній заробіток, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частинами 1-3 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч. 2 ст. 233 КЗпП України).

У рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 (справа № 1-13/2013) у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" Конституційний Суд України дійшов висновку, що: "у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат".

Верховний Суд у постанові від 25.04.2019 у справі №804/496/18 дійшов висновку, що: "поняття "грошове забезпечення" і "заробітна плата", які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір щодо виплати грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу охоплюється застосованим в частині 2 статті 233 КЗпП України визначенням "законодавство про оплату праці" та, відповідно, звернення до суду з заявленими позивачем вимогами не обмежується будь-яким строком".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для залишення позовної заяви без розгляду у даній справі відсутні, а тому, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 123, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Мороко