Справа № 640/4338/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

22 жовтня 2020 року справа №640/4338/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 )
до1. Служби безпеки України (далі по тексту відповідач 1, СБУ) 2. Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту відповідач 2, ГУ ПФУ в м. Києві)
про1) визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо не включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення (вислуга років 32 з урахуванням участі на ЧАЕС, 3 категорія) та додаткових видів грошового забезпечення: надбавку за кваліфікацію, В/СЛ 2 класу, робота з таємними виробами, носіями, документами, шифрувальні роботи: стаж від 3 до 6 років, надбавка за особливо важливі завдання, премія, надбавка як ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, 3 категорія, які повинні бути враховані при перерахунку пенсії та невидачі нової довідки; 2) зобов`язання відповідача 1 виготовити та направити до відповідача 2 нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, до якої включити основний розмір пенсії 90% грошового забезпечення (вислуга років 32 з урахуванням участі на ЧАЕС, 3 категорія) та додаткові види грошового забезпечення, а саме: надбавку за кваліфікацію, В/СЛ 2 класу (3%), робота з таємними виробами, носіями, документами (20%), шифрувальні роботи: стаж від 3 до 6 років (15%), надбавка за особливо важливі завдання (50%), премія (33,3%), надбавка як ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, 3 категорія; 3) зобов`язання відповідача 2 провести перерахунок пенсії позивачу та виплачувати її на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення; 4) зобов`язання відповідача 2 (, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053) провести перерахунок та виплатити пенсію (із врахуванням раніше виплачених сум) позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 01 січня 2018 року в повному її розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, основного розміру пенсії 90% та додаткових видів грошового забезпечення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що відповідачем 1 протиправно не включено в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача основний розмір пенсії 90% грошового забезпечення та додаткові види грошового забезпечення; відповідачем 2 здійснено перерахунок його пенсії без врахування основного розміру пенсії за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/4338/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву зазначив, що ним оформлено та надано ГУ ПФУ в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 не містить приписів Кабінету Міністрів України щодо вжиття заходів, спрямованих на подальше врегулювання питання стосовно перерахунку пенсій; довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій за відповідною посадою оформлюються на підставі надісланих органами Пенсійного фонду України списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, таких списків по теперішній час до СБУ не надходило, а тому у відповідача 1 відсутні правові підстави для оформлення та направлення відповідачу 2 нової довідки.

Крім того, відповідачем 1 зауважено, що врахування основного розміру пенсії та надбавки ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС визначається та встановлюється безпосередньо органами Пенсійного фонду України, тому позовні вимоги у цій частині направлені не до тієї особи; діючим законодавством України надбавка за особливо важливі завдання (50%) не передбачена, інші складові грошового забезпечення передбачені в інших розмірах.

Відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що уповноваженим органом складено довідку на підставі положень законодавства, чинних на дату її складення; на підставі наданої відповідачем 1 довідки ГУ ПФУ в м. Києві правомірно здійснило перерахунок пенсії позивачу; вважає, що у нього відсутні правові підстави для складення нового списку для отримання нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії; в обґрунтування своїх заперечень посилається на рішення Верховного Суду від 13 березня 2019 року у зразковій справі №240/6263/18; перерахунок пенсії за вислугу років обчислювався, виходячи з 70% сум грошового забезпечення відповідно до редакції статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії; виплата перерахованої пенсії здійснюється у встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» порядку.

Крім того, відповідач 2 заперечує проти стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, оскільки вважає, що позивач не надав доказів щодо обсягу наданих послуг; договір про правову допомогу та додаткові угоди до нього не підтверджують надання послуг; відсутні докази на підтвердження сплати зазначеної суми коштів за надання послуг з професійної правничої допомоги.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та з 04 липня 1997 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Висновком про призначення пенсії за вислугу років від 05 серпня 1997 року №5236 позивачу призначена пенсія з 04 липня 1997 року в розмірі 90% окладів, в тому числі 5% як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії.

З розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі СБ 5236 станом на 01 січня 2007 року вбачається, що основний розмір пенсії становить 90% грошового забезпечення (вислуга років 32, з урахуванням участі на ЧАЕС), пенсія обчислена із сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років 40%; грошове забезпечення збільшено на 100%; ОУС офіцерам МО (ПО+ВЗ 50) 50%; офіцер, прапор 2 класу 3%, робота з таємними виробами, носіями, документами 20%, шифрувальні роботи: стаж від 3 до 6 років 15%, надбавка за очік. пенсію, за безперервну службу 90%, премія 33,3%, 3 категорія ЧАЕС, пенсія виплачується у повному розмірі.

Згідно із наявними у справі розрахунками пенсії за вислугу років вбачається, що пенсію позивачу перераховано:

1) з 01 липня 2012 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 та станом на 01 грудня 2017 року основний розмір пенсії становить 86% грошового забезпечення (вислуга років 32), пенсія обчислена із сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років 40%; надбавка за кваліфікацію, В/СЛ. 2 клас 2,5%, надбавка за стаж шифрувальної роботи від 3 до 5 років 7,5%, робота з таємними виробами, носіями, документами 20%, надбавка за особливо важливі завдання 21%, премія 10%, 3 категорія ЧАЕС, пенсія виплачується у повному розмірі;

2) з 01 січня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 та станом на 01 грудня 2017 року основний розмір пенсії становить 70% грошового забезпечення (вислуга років 32), пенсія обчислена із сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років 50%, 3 категорія ЧАЕС. Пенсія виплачується з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року щомісячно 50% від підвищення: 2 517,60 грн.; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно 75% від підвищення: 3 776,39 грн., з 01 січня 2020 року щомісячно 100% від підвищення: 5 035,19 грн.

У відповідь на заяву позивача про перерахунок пенсії від 17 січня 2020 року відповідач 2 листом від 29 січня 2020 року №2600-0213-8/5776 повідомив позивача, що станом на грудень 2017 року розмір пенсії позивача обчислено з розрахунку 86% сум грошового забезпечення за 32 роки вислуги; перерахунок його пенсії здійснено на підставі наданої уповноваженим органом довідки про розміри грошового забезпечення; відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» розмір пенсії за вислугу років позивача обчислено виходячи з 70% сум грошового забезпечення за посадою відповідно до редакції Закону, чинної на дату, з якої проводиться перерахунок пенсії; виплата, перерахованої відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» пенсії, здійснюється у порядку, встановленому вказаною постановою та постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Позивач подав до відповідача 1 заяву від 17 лютого 2020 року, відповідно до якої просить включити до довідки, на підставі якої ГУ ПФУ в м. Києві проводиться перерахунок пенсії позивача додаткові види грошового забезпечення.

Представником позивача - адвокатом Шаповаловим А.М. до відповідача 1 направлено адвокатський запит від 17 лютого 2020 року, в якому просить надати належним чином завірену копію довідки, яку було направлено ГУ ПФУ в м. Києві для перерахунку пенсії позивача.

В матеріалах справи відповіді на зазначені документи відсутні.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується наступними мотивами.

Суд зазначає, що в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо не включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення та невидачі нової довідки вказані вимоги частково відповідають ознакам, викладеним в рішенні Верховного Суду від 17 грудня 2019 року в зразковій адміністративній справі №160/8324/19, що відповідно до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для врахування судом відповідних правових висновки Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з частиною другою та третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вказана норма статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Кабінет Міністрів України постановою від 13 лютого 2008 року №45 затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі по тексту - Постанова №103), пунктом 1 якої, відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови №704.

Абзацом першим пункту 5 Порядку №45 в редакції Постанови №103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

У додатку 2 до Порядку №45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою №103 викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Як встановлено судом, відповідачем 1 оформлена та подана до ГУ ПФУ в м. Києві довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, за формою відповідно до додатку 2 Порядку №45, з зазначенням посадового окладу, окладу за військове звання та відсоткової надбавки за вислугу років станом на 01 січня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12грудня 2018 року в адміністративній справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

У компетенцію Кабінету Міністрів України входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку №45. Проте, зміни внесені Постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, визнані судом протиправними та нечинними, а тому з 05 березня 2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18, діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити відповідачі у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Зокрема, на час звернення позивача до відповідача 1 із заявою про видачу нової довідки про розміри його грошового забезпечення пункт 3 Порядку №45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Тобто, на відповідача 1 покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку №45.

При цьому, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, встановленому статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акту, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 у справі №21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 у справі №553/3619/16-а.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі по тексту Постанова №704), яка набрала чинності 01 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Абзацом четвертим підпункту 1 пункту 5 Постанови №704 встановлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою та пунктом 6 Постанови №704 встановлена надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу.

Підпунктом 2 пункту 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Таким чином, з 05 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

До того ж рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 826/3858/18 залишені без змін постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року, в якій суд касаційної інстанції серед іншого вказав на те, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Разом із цим, до моменту отримання належної довідки від відповідача 1 у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно із частинами другою і третьою статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як вище встановлено судом, на відповідача 1 покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою та подання такої довідки до органу, що призначає пенсії ГУ ПФУ в м. Києві.

Для здійснення перерахунку пенсії позивача відповідачем 1 відповідно до пункту 7 Постанови №103 оформлена та подана до ГУ ПФУ в м. Києві довідка про грошове забезпечення з урахуванням таких складових як: посадовий оклад, оклад за військове звання та процентна надбавка за вислугу років станом на 01 січня 2018 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо не видачі нової довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 05 березня 2019 року.

В частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача 1 виготовити та направити до відповідача 2 нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, до якої включити основний розмір пенсії 90% грошового забезпечення (вислуга років 32 з урахуванням участі на ЧАЕС, 3 категорія) та додаткові види грошового забезпечення, а саме: надбавку за кваліфікацію, В/СЛ 2 класу (3%), робота з таємними виробами, носіями, документами (20%), шифрувальні роботи: стаж від 3 до 6 років (15%), надбавка за особливо важливі завдання (50%), премія (33,3%), надбавка як ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, 3 категорія, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 5 Порядку №45 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням, зокрема, таких його видів: - посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням; - щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок; - інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Відповідно до пункту 2 Постанови №704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 5 Постанови №704 надається право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання: 1) установлювати: посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1 11 за аналогічними посадами; посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 1 - 5 відсотків нижче від посадового окладу відповідного керівника; надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою; 2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення; 3) надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Пунктом 6 Постанови №704 встановлено виплачувати, зокрема: надбавку за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 16; надбавку за виконання функцій державного експерта з питань таємниць та надбавку за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірах та порядку, визначених законодавством;

У додатку №15 до Постанови №704 «Додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» установлено також надбавку за кваліфікацію, а саме особи офіцерського складу, які мають клас: другий: у розмірі 3 відсотків посадового окладу.

Пунктом 10 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям та працівникам Збройних сил України надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі , затвердженої Наказом Міністерства оборони від 25 червня 2001 року № 218 встановлено, що надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі від 3 до 5 років виплачується у розмірі 15%.

З аналізу вказаних норм вбачається, що надбавка за виконання особливо важливих завдань станом на 05 березня 2019 року чинним законодавством не передбачена.

Позиція про неможливість включення до складу грошового забезпечення надбавки за виконання особливо важливих завдань відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у рішенні від 12 березня 2018 року у зразковій справі №Пз/9901/1/1/18 802/2196/17-а.

Щодо визначення розмірів додаткових видів грошового забезпечення у процентному відношенні суд зазначає, що визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії належить до повноважень відповідача, виходячи із розмірів, установлених Кабінетом Міністрів України, та виходячи із середніх розмірів, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Статтею 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до підпункту другому пункту 13 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується особам, що належать до категорії 3 в розмірі 113,88 гривні.

Отже, вимога позивача до відповідача 1 щодо включення до довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення та надбавки як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС не підлягає задоволенню, оскільки відповідач 1 не має повноважень для визначення розміру пенсії та визначення надбавки, яка виплачується особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача 1 виготовити та направити до відповідача 2 нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, до якої включити такі додаткові види грошового забезпечення: надбавку за кваліфікацію, В/СЛ 2 класу, надбавку за роботу з таємними виробами, носіями, документами, надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі від 3 до 5 років та премію.

Вимога про зобов`язання відповідача 2 провести перерахунок пенсії позивачу та виплачувати її на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення не підлягає задоволенню, оскільки така вимога є передчасною та спрямована на майбутнє, а захисту, відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства підлягає порушене право, свободи або інтереси.

Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача 2 провести перерахунок та виплатити пенсію позивачу з 01 січня 2018 року в повному її розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 2 здійснено перерахунок розміру пенсії позивача з 01 січня 2018 року на підставі довідки наданої уповноваженим органом, з урахуванням передбачених Постановою №103 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) видів грошового забезпечення; вказані обставини позивачем не заперечуються.

Суд зазначає, що копія довідки про розмір грошового забезпечення позивача в матеріалах справи відсутня.

Як вище встановлено судом, до моменту отримання належної довідки від відповідача 1 у відповідача 2 не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Відповідач 2 не міг самостійно врахувати інші додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, оскільки не виконує функцію щодо визначення складових грошового забезпечення та їх сум, а керується лише зазначеними у відповідній довідці показниками.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі №709/2728/16-а.

Разом з цим, відповідно до частини першої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Таким чином, у разі відсутності у пенсійній справі необхідних для перерахунку пенсії документів, такий перерахунок здійснюється на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

Законодавством чітко визначено процедуру, за якою проводиться перерахунок розміру пенсії, відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та не передбачено дій відповідача щодо самостійного витребування довідок від уповноважених органів.

Суд також враховує, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, однак, визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не впливає на результат вирішення спору за відсутності відповідної довідки уповноваженого органу, яка містить відомості про додаткові види грошового забезпечення, а відповідач 2, враховуючи наведені вище норми, не уповноважений самостійно витребувати таку довідку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача 2 провести перерахунок та виплати позивачу пенсію з 01 січня 2018 року з урахуванням додаткових видів грошового.

В частині вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, вказана справа є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 04 лютого 2019 року за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18, що відповідно до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для врахування судом відповідних правових висновків Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Закон №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема у частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».

07 березня 2014 року прийнято Закон України №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності з 01 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Вказані зміни набрали чинності з 01 травня 2014 року.

Як зазначалося судом вище, частиною першою та четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

У зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №704, якою з 01 березня 2018 року змінено грошове забезпечення, зокрема, у військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» умови, порядок та розміри вказаного перерахунку визначені Постановою №103, якою постановлено здійснити перерахунок призначених до 01 березня 2018 року на підставі вказаного Закону пенсій з 01 січня 2018 року.

Стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Суд звертає увагу, що зміни до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нормами Закону України від 27 березня 2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Порядок №45 і Постанова №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що внесені Законом України від 27 березня 2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-І та Закону №1166-VII не зазнала.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія за вислугу років позивачу призначена 04 липня 1997 року у розмірі 90% сум грошового забезпечення (вислуга років 32).

Відповідно до частини другої статті 13 указаного Закону в редакції, чинній на час призначення пенсії, загальний розмір пенсії не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 3, обмежений 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідачем 2 зазначено, що станом на грудень 2017 року пенсію позивачу обчислено з розрахунку 86% сум грошового забезпечення за 32 роки вислуги, що також підтверджується розрахунком пенсії станом на 01 грудня 2018 року.

На момент виникнення спірних правовідносин установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, а для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 3 максимальний розмір пенсії становить 95% відповідних сум грошового забезпечення.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач отримує надбавку до пенсії як особа, яка брала у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час служби та віднесена до категорії 3.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача у відповідача 2 відсутні підстави для зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії при здійсненні її перерахунку, що вказує на протиправність дій ГУ ПФУ в м. Києві і є підставою для зобов`язання здійснити перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року та виплачувати основний розмір пенсії 90% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року.

В частині вимог щодо проведення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням 100% суми підвищення з 01 січня 2018 року, вказана справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 06 серпня 2019 року справа №160/3586/19, провадження №Пз/9901/12/19, за результатами зразкової справи, в частині неперерахування та невиплати (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивачеві з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; зазначене є підставою для врахування судом відповідних правових висновків Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Пунктом 2 Постанови №103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Як встановлено судом, позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року на підставі довідки, виданої відповідачем 1, проте, підвищення до пенсії виплачується у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21 лютого 2018 року, тобто не у 100% розмірі, а поетапно.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

З урахуванням наведеного, чинним законодавством не передбачено можливість сплати пенсії частинами в майбутньому та із застереженнями про наявність фінансування, як це передбачено приписами Постанови №103, з огляду на що, застосуванню підлягає норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який має вищу юридичну силу, аніж Постанова №103.

У рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, зокрема, встановлено: «…пункти 1 та 2 спірної постанови №103, встановлюють відсоткове зменшення виплати пенсії військовослужбовцям та пункт 5 і додаток 2 Порядку, звужують складові грошового забезпечення, які підлягають врахуванню при обрахунку пенсії вказаним особам (зокрема позивачу), відтак звужують зміст вже існуючих прав таких осіб» та визнано протиправними та нечинними зазначені пункти.

Отже, встановлене пунктом 2 Постанови №103 обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії втратило чинність із набранням законної сили вказаним рішенням, а саме, 05 березня 2019 року, а тому, починаючи саме з цієї дати, вказаний нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, у відповідній частині, втратив чинність і не підлягав застосуванню.

Стосовно посилання відповідача 2 у відзиві на постанову Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (далі по тексту Постанова №804), яка набрала чинності 04 вересня 2019 року суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою №804 встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Отже, Постановою №804 змінено правове регулювання виплати пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01 січня 2018 року.

Частиною третьою статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» закріплено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який у спірних правовідносинах є спеціальним нормативно-правовим актом, та нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено можливість сплати пенсії частинами у майбутньому та/або із застереженнями про наявність фінансування.

Частиною четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» надано Кабінету Міністрів України повноваження визначати умови, порядок та розмір перерахунку пенсії, але не її виплати.

«Виплата пенсії» та «перерахунок пенсії» є різними правовими категоріями, що підтверджується їх закріпленням в різних розділах України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у вказаній вище зразковій справі №160/3586/19, якою зазначено, що законодавець розмежував поняття «строки перерахунку пенсії», «строки виплати пенсії» та «порядок перерахунку пенсії», а системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати «порядок перерахунку пенсії» не є тотожним праву встановлювати «строки перерахунку пенсії», «строки виплати пенсії».

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частинами першою третьою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Суд зазначає, що прийняття Постанови №804, якою закріплено виплату підвищеної пенсії у 2019 році у розмірі 75%, не повинно впливати на процес виплати позивачу підвищеної пенсії, оскільки вказана постанова прямо суперечить правовому акту, який має вищу юридичну силу, а саме: статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з чим на підставі частини третьої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України Постанова №804 не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів» (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції») «майном» може бути як «існуюче майно», так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні «легітимні сподівання» на реалізацію майнового права (рішення у справі «Ганс-Адам ІІ проти Німеччини»). «Легітимні сподівання» за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»).

У даному випадку легітимні сподівання позивача на отримання пенсії у повному розмір, передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними та на них поширюється режим «існуючого майна».

Таким чином, невиплата позивачу пенсії з урахуванням 100% суми підвищення, у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та за практикою Європейського Суду з прав людини становить втручання у право позивача на мирне володіння майном.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач 2 зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії та виплатити пенсію позивачу з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, починаючи 05 березня 2019 року.

Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача 2 провести перерахунок та виплатити пенсію позивачу з 01 січня 2018 року в повному її розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача 2 провести перерахунок та виплатити пенсію позивачу з 01 січня 2018 року з урахуванням основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення та виплатити 100 відсотків суми підвищення пенсії, починаючи з 05 березня 2019 року.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не видачі нової довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 05 березня 2019 року; зобов`язання відповідача 1 виготовити та направити відповідачу 2 нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, до якої включити такі додаткові види грошового забезпечення: надбавку за кваліфікацію, В/СЛ 2 класу, надбавку за роботу з таємними виробами, носіями, документами, надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі від 3 до 5 років та премію; зобов`язання відповідача 2 провести перерахунок та виплатити з 01 січня 2018 року пенсію позивачу з урахуванням основного розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення та 100% суми підвищення пенсії, починаючи з 05 березня 2019 року, враховуючи проведені раніше виплати.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Пункт 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 та від 22 грудня 2018 року у справі №826/856/18.

Отже, на підтвердження цих обставин, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, представником позивача надано суду копію договору №09-01/20 про надання адвокатом правової допомоги від 09 січня 2020 року, додаток №1 до договору №09-01/20 про надання адвокатом правової допомоги від 09 січня 2020 року, акт виконаних робіт №1 до додатку №1 від 09 січня 2020 року про надання правової допомоги юристом та комплексне юридичне обслуговування від 20 лютого 2020 року, детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом від 20 лютого 2020 року та копію прибуткового касового ордеру від 09 січня 2020 року №09-01/20 про сплату за договором №09-01/20 від 09 січня 2020 року 15 000,00 грн.

При цьому, з детального опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, вбачається, що розмір витрат позивача складає 15 000,00 грн. за 15 годин роботи, пов`язаної з наданням наступних послуг: усна юридична консультація щодо поставленої клієнтом проблематики: перерахунок пенсії та компенсації виплат; аналіз наданих клієнтом письмових доказів: копії грошового атестату, висновку №5236, копії довідки №128, розрахунку пенсії за 2007 рік, листів ГУ ПФУ в м. Києві; виготовлення необхідної кількості копій з визначених документів, а також паспорту та РНОКПП клієнта, формування та підписання договору про надання правової допомоги - 1 000,00 грн. за 1 годину; отримання інформації з військомату; написання та формування заяви та пакету додатків до ГУ ПФУ в м. Києві; надання клієнту заяви для узгодження; надсилання засобами поштового зв`язку заяви з додатками до ГУ ПФУ в м. Києві 5 000,00 грн. за 5 годин; отримання відповіді на заяву з ГУ ПФУ в м. Києві, написання та формування адвокатського запиту з додатками до СБУ, написання та формування заяви про зобов`язання вчинити дії та пакету додатків до СБУ; подання через канцелярію СБУ адвокатського запиту з додатками та заяви з додатками, дослідження та аналіз необхідних законодавчих актів, вітчизняної судової практики Європейського суду з прав людини з метою написання обґрунтованої позовної заяви із заданої клієнтом проблематики; написання та формування позовної заяви із необхідними додатками з метою подальшого подання (відправлення) до відповідного адміністративного суду, відправлення засобами поштового зв`язку позовної заяви із всіма додатками до відповідного адміністративного суду 9 000,00 грн. за 9 годин.

Таким чином, позивачем надано розрахунок витрат та докази здійснених витрат на правову допомогу у сумі 15 000,00 грн.

Частинами п`ятою, сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як встановлено судом, в матеріалах справи містяться докази сплати позивачем коштів за надання послуг з професійної правничої допомоги та розрахунок витрат наданих послуг за договором.

У справі також міститься ордер на надання правової допомоги серії КС №697870 від 17 січня 2020 року.

З урахуванням вимог позивача стосовно стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. та часткового задоволення позовних вимог суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу та присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 7 500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань СБУ та рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві пропорційно.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо не видачі нової довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року.

3. Зобов`язати Службу безпеки України виготовити та направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , до якої включити такі додаткові види грошового забезпечення: надбавку за кваліфікацію, В/СЛ 2 класу, надбавку за роботу з таємними виробами, носіями, документами, надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі від 3 до 5 років та премію.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року з урахуванням основного розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, враховуючи проведені раніше виплати.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 % суми підвищення пенсії, починаючи з 05 березня 2019 року, враховуючи проведені раніше виплати.

6. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

7. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень), з яких: 3 750,00 грн. (три тисячі сімсот п`ятдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Служби безпеки України Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та 3 750,00 грн. (три тисячі сімсот п`ятдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );
Служба безпеки України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 33; ідентифікаційний код 00034074);
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко