Справа № 757/21772/20-а
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певну дію

В С Т А Н О В И В :

17.06.2020 р. до Печерського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певну дію.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить: визнати незаконною бездіяльність Кабінету Міністрів України у формі не розгляду по суті заяви за Вих. №ВСВ-1961-09-28/230-К/2019 від 30 грудня 2019 року, розгляд якої належав до виключної компетенції Кабінету Міністрів України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 р. вказану адміністративну справу передано за підсудністю на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 р. у справі № 757/21772/20-а.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не повно досліджено доводи його позовної заяви та обставини справи, що призвело до винесення необґрунтованого та передчасного рішення. Крім того, апелянт звертає увагу суду, що даний позов було подано з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як його іншій позов, поданий до Тернопільського окружного адміністративного суду, у відкритті провадження в порядку адміністративного судочинства за яким було відмовлено.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 р. та призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Відзиву від відповідача на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та аргументи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 статті 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Статтею 20 КАС України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Зокрема частиною 1 цієї статті передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Відповідно до частини 2 вказаної статті окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Статтею 29 КАС України визначені підстави та порядок передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого, зокрема, п.2 ч.1 ст. 29 КАС України зазначено, що при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати незаконною бездіяльність Кабінету Міністрів України у формі не розгляду по суті заяви за Вих. №ВСВ-1961-09-28/230-К/2019 від 30 грудня 2019 року, розгляд якої належав до виключної компетенції Кабінету Міністрів України.

При цьому, даною заявою позивач просив вжити заходів до скликання акціонером Акціонерного Товариства «Національна компанія «Навтогаз України», яким є Держава в особі Кабінету Міністрів України, загальних зборів.

Водночас, частиною 1 статті 19 КАС України зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, із суті заяви та позовних вимог вбачається, що даний спір є публічно-правовим, а не приватно-правовим, як помилково вважає позивач, тому судом вірно було даний позов зареєстровано як адміністративну справу, а не цивільну.

Протилежного позивачем не доведено.

Враховуючи вищевикладені обставини та положення закону, суб`єктний склад сторін та зміст спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вказує на правомірність передачі даного спору на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності мотивів суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи, та не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

Посилання у спірній ухвалі судом на підсудність окружним адміністративним судам позовів щодо оскарження дій, рішень та бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме у сфері пенсійних виплат, є лише опискою, що може бути виправлена судом, проте не спростовує висновки суду щодо підсудність даного спору адміністративному суду.

Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 320 КАС України встановлені підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Проте, оскаржувана ухвала Печерського районного суду м.Києва від 29.05.2020 р. не є ухвалою яка підпадає під визначення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми закону та встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2020 р. відсутні, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не ґрунтуються на нормі закону.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, ухвали суду першої інстанції без змін.

Повний текст складено 23.10.2020 р.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 310-313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 р. - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певну дію - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

А.Г. Степанюк