Справа № 461/6302/20
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/6302/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2020 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Береза П.Р.
за участю: позивача ОСОБА_1
представника позивача Приступи Л.Л.
З урахуванням положень ст.ст. 530,531 Митного кодексу України, вважає, що притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення вищезгаданого правопорушення, передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України є незаконним та необґрунтованим.
Зазначає, що ОСОБА_1 є керівником Громадської організації «Спілка ветеранів праці та пенсіонерів «Мир та благодійність», яка є некомерційною (неприбутковою) організацією.
У грудні 2019р. юридичною особою, що зареєстрована в Республіці Польща - BARA Sp. z.o.o. було подаровано Громадській організації «Спілка ветеранів праці та пенсіонерів «Мир та благодійність», як гуманітарну допомогу некомерційний вантаж, а саме: постіль, верхній одяг, нижню білизну, дитячі іграшки, взуття б/в, книги б/в, що підтверджується зокрема Договором №:001/06-19 від 12.06.2019 р. (далі - Договір), а також Документом про дарування.
Після того, як вищевказаний вантаж прибув з території Республіки Польща на територію України, такий вантаж 20 грудня 2019 р. було розміщено на митному складі тимчасового зберігання у порядку ст. 202 Митного кодексу України, на період часу, що був необхідний громадській організації для отримання у Міністерстві соціальної політики України дозвільних документів для визнання вантажу гуманітарним у поряду ст.4,5 Закону України «Про гуманітарну допомогу».
Однак, Міністерство соціальної політики України 07.04.2020р. повідомило Громадську організацію «Спілка ветеранів праці та пенсіонерів «Мир та благодійність», про те, що така була виключена з Єдиного реєстру отримувачів гуманітарної допомоги.
З урахуванням того, що Громадська організація «Спілка ветеранів праці та пенсіонерів «Мир та благодійність» є некомерційною (неприбутковою) організацією, здійснити розмитнення вантажу власними силами така Громадська організація не має змоги та відповідних коштів.
Звернувшись до юридичної особи, що зареєстрована в Республіці Польща - BARA Sp. z.o.o., що є власником вантажу з вимогою організувати повернення вантажу, Громадська організація «Спілка ветеранів праці та пенсіонерів «Мир та благодійність» отримала відповідь про те що на підставі §5 Договору (Форс-мажор) BARA Sp. z.o.o. готові повернути вантаж. Проте у зв`язку із пандемією COVID-19 виникли труднощі з організацією такого процесу.
Тобто BARA Sp. z.o.o., яке на сьогоднішній день і є власником вантажу, підтвердило існування форс-мажорних обставин у цій ситуації.
Крім того зазначає, що станом на день подачі позову, ОСОБА_1 , як керівник ГО «Спілка ветеранів праці та пенсіонерів «Мир та благодійність», звернувся до Львівської торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) які унеможливили виконання обов`язків (зобов`язань) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за законодавчими та іншими нормативними актами України, однак висновку на даний час не має.
Звертає увагу на те, що на те, що ОСОБА_1 , як керівник ГО «Спілка ветеранів праці та пенсіонерів «Мир та благодійність», вживав усі необхідні можливі заходи що до гуманітарного вантажу, що визначені Митним Кодексом України, проте через незалежні від нього обставини, якими безперечно є обставини непереборної вили, вантаж продовжував залишатися на митному складі тимчасового зберігання у порядку ст. 202 Митного кодексу України. Просить позовні вимоги задовольнити та скасувати постанову.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст.205 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача та на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.
Представник відповідача Галицької митниці Держмитслужби в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Подав відзив на позовну заяву, згідно якого з позовними вимогами не погоджується, оскільки вважає, що виключно торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати, а не польське підприємство BARA Sp. z.o.o., засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини. Вказує, що факт звернення позивача до торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин не є підтвердженнями обставин непереборної сили.
Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом встановлені наступні обставини.
Відповідно до інформації, наявної у ЄУД для розміщення товарів па тимчасове зберігання від 20.12.2019, ОСОБА_1 ознайомлений зі змістами статей Митного кодексу України, зокрема ст. ст. 201-203. 437-441. 468-485. про шо свідчать його особистий підпис.
Станом на 06.07.2020 року дій, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України ОСОБА_1 не вчинив, відповідних документів, що підтверджують дії обставин непереборної сили, визначених статтею 460 Митного кодексу України, гр. ОСОБА_1 подано не було.
Причиною невжиття заходів, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України, ОСОБА_1 зазначив потребу в отриманні дозвільних документів для митного оформлення вантаж), а також обмежувальні заходи запроваджені в державі у зв`язку з карантином.
Сертифікат ТПП про засвідчення неможливості вжиття заходів, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України саме через карантинні обмеження гр. ОСОБА_1 також не надано.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є керівником Громадської організації «Спілка ветеранів праці та пенсіонерів «Мир та благодійність», яка є некомерційною (неприбутковою) організацією.
У грудні 2019р. юридичною особою, що зареєстрована в Республіці Польща - BARA Sp. z.o.o. було подаровано Громадській організації «Спілка ветеранів праці та пенсіонерів «Мир та благодійність», як гуманітарну допомогу некомерційний вантаж, а саме: постіль, верхній одяг, нижню білизну, дитячі іграшки, взуття б/в, книги б/в, що підтверджується зокрема Договором №:001/06-19 від 12.06.2019р. (далі - Договір), а також Документом про дарування.
Після того, як вищевказаний вантаж прибув з території Республіки Польща на територію України, такий вантаж 20 грудня 2019р. було розміщено на митному складі тимчасового зберігання у порядку ст. 202 Митного кодексу України, на період часу, що був необхідний громадській організації для отримання у Міністерстві соціальної політики України дозвільних документів для визнання вантажу гуманітарним у поряду ст.4,5 Закону України «Про гуманітарну допомогу».
Однак, Міністерство соціальної політики України 07.04.2020р. повідомило Громадську організацію «Спілка ветеранів праці та пенсіонерів «Мир та благодійність», про те, що така була виключена з Єдиного реєстру отримувачів гуманітарної допомоги.
Представник позивача в адміністративному позові, звертає увагу на те, що з урахуванням того, що Громадська організація «Спілка ветеранів праці та пенсіонерів «Мир та благодійність» є некомерційною (неприбутковою) організацією, здійснити розмитнення вантажу власними силами така Громадська організація не має змоги та відповідних коштів.
Звернувшись до юридичної особи, що зареєстрована в Республіці Польща - BARA Sp. z.o.o., що є власником вантажу з вимогою організувати повернення вантажу, Громадська організація «Спілка ветеранів праці та пенсіонерів «Мир та благодійність» отримала відповідь про те що на підставі §5 Договору (Форс-мажор) BARA Sp. z.o.o. готові повернути вантаж. Проте у зв`язку із пандемією COVID-19 виникли труднощі з організацією такого процесу.
Тобто BARA Sp. z.o.o., яке на сьогоднішній день і є власником вантажу, підтвердило існування форс-мажорних обставин у цій ситуації.
Крім того, відповідно до Щодо посилання представника відповідача на те, що виключно торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати, а не польське підприємство BARA Sp. z.o.o., засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , як керівник ГО «Спілка ветеранів праці та пенсіонерів «Мир та благодійність», звернувся до Львівської торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили виконання обов`язків (зобов`язань) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за законодавчими та іншими нормативними актами України.
Згідно ст.14-1 закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Судом встановлено, що Сертифікатом Львівської торгово-промислової палати №4600-20-1438 від 18.08.2020 року засвідчено форс-мажорні обставини, які унеможливили вчасне вивезення товару з митного складу тимчасового зберігання.
На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позивачем вжито усі передбачені ч.4 ст.204 МК України заходи щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації-отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився і підтвердив наявність форс-мажорних обставин та причинно-наслідковий зв`язок між такими обставинами і невиконанням зобов`язань.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України (надалі за текстом МК України), порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно із ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Згідно із приписами ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із вимогами ч. 1, 2 ст. 530 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.
За результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, що проводив перевірку, приймає одне з таких рішень: 1) про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення; 2) про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд; 3) про скасування постанови та закриття справи; 4) про зміну виду адміністративного стягнення в межах відповідальності, передбаченої за відповідне порушення митних правил, з тим, однак, щоб це стягнення не було посилено.
Згідно приписів ч.1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, без доведення складу даного правопорушення, а також із порушенням принципів законності та презумпції невинуватості, передбачених п. 3 ч.1 ст.8 МК України.
В порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем в ході розгляду даної справи не представлено достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, доводи позивача не спростовано, а відтак прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд вважає необґрунтованим.
Наведені обставини відповідно до ст.531 МК України є підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому вимоги позивача слід задовольнити, оскаржувану постанову необхідно скасувати.
Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку наведеним позов як обґрунтований і доведений підлягає задоволенню. При цьому відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України оскаржувану постанову слід скасувати із закриттям справи про адміністративне правопорушення.
Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст.192, 460, 458, 481МК України, ст.ст. 2, 6, 73, 77, 90, 139, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,
Керуючись ст. 243 КАС України, суд, -
адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з Галицької митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.10.2020 року

Суддя І.Р.Волоско