Справа № 463/10043/20
Суддя: Нор Н. В.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/463/202/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Нор Н.В.

при секретарі - Заверуха О.Б.

за участю представника позивача Антоніва В.В.

перекладача Михайлишин Н.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: м. Львів, вул. Личаківська, 74) до громадянина Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про затримання з метою ідентифікації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення про затримання громадянина Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації на строк 6 (шість) місяців, а саме до 13 год. 00 хв. 20 квітня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач вчинив незаконне, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в Республіку Польща, територія Старосамбірського району Львівської області, внаслідок чого 28.09.2020р. був затриманий представниками Прикордонної варти Республіки Польща. 20 жовтня 2020 року даного громадянина було передано на територію України на підставі ст. ст. 3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб».

20.10.2020р. про затримання громадянина Республіки ОСОБА_2 проінформовано ДКС Міністерства закордонних справ України. 23.10.2020 р. Старосамбірським районним судом Львівської області відповідача було визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. За таких обставин, позивач просить затримати громадянина Республіки Камерун ОСОБА_1 , оскільки у вказаного іноземця відсутні документи що посвідчують особу, а також такі які б дозволяли легально виїхати за її межі.

Ухвалою суду від 23.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених вище мотивів, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив що рік назад помер його батько який оплачував навчання в університеті, тому у зв`язку із тяжким матеріальним становищем перетнув кордон з метою пошуку кращих умов проживання на території країн західної Європи.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень, в тому числі в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземця або осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач вчинив незаконне, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в Республіку Польща територія Старосамбірського району Львівської області, внаслідок чого 28.09.2020р. був затриманий представниками Прикордонної варти Республіки Польща. 20 жовтня 2020 року даного громадянина було передано на територію України на підставі ст. ст. 3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб».

Представлені позивачем докази свідчать про те, що ОСОБА_1 , реалізуючи свої права та свободи, міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально виїхати до європейських країн, відповідач вибрав більш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що для досягнення своєї мети він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, відповідач умисно пішов на вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 4 листопада 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11 вересня 1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Беручи до уваги наведене вище, а також те, що у відповідача відсутні документи, та на підставі яких він може вибути з території України, він не належить до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, доказів протилежно відповідачем не представлено, а тому суд приходить до висновку, що даний позов про затримання відповідача з метою ідентифікації є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 241, 244, 246, 289, 293 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Затримати громадянина Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації на строк 6 (шість) місяців, а саме до 13 год. 00 хв. 20 квітня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нор Н. В.