Справа № 120/1376/20-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 жовтня 2020 р. Справа № 120/1376/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" до відділу освіти Літинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду подано адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" до відділу освіти Літинської районної державної адміністрації. У позовній заяві позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача у розгляді запиту про надання інформації № 330 від 10.10.2019 року;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути запит про надання інформації № 330 від 10.10.2019 року та надати відповідь з урахуванням висновків суду.

- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" судові витрати в розмірі 5911 грн, що складається із судового збору в розмірі 1921 грн та витрат на професійну правничу допомогу - 3990 грн, за рахунок бюджетних асигнувань Управління освіти Могилів - Подільської міської ради Вінницької області;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання відповідача подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.10.2019 року позивачем надіслано до відповідача запит № 330 про надання публічної інформацію щодо використання бюджетних коштів.

16.10.2019 року відповідачем надано відповідь згідно якої було продовжено строк розгляду запиту.

Позивач зауважує, що станом на день подання позовної заяви запитувана інформація не надана. Відтак, внаслідок бездіяльності відповідача та ненадання ним відповіді на запит порушено його право на доступ до публічної інформації, що визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

16.04.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем не доведено, що відділом освіти Літинської районної державної адміністрації допущено протиправну бездіяльність.

28.04.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про залишення відзиву без розгляду, з підстав відсутності підтвердження повноважень Плахотнюк Ж.І. на здійснення представництва відділу освіти Літинської районної державної адміністрації.

Ухвалою суду від 29.04.2020 року клопотання представника позивача - задоволено та залишено без розгляду відзив відділу освіти Літинської районної державної адміністрації за підписом головного спеціаліста Плахотнюк Ж.І. Роз`яснено відповідачу, що у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 року № 540-IX процесуальний строк щодо подання відзиву продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

04.05.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем не доведено, що відділом освіти Літинської районної державної адміністрації допущено протиправну бездіяльність.

Крім того, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, відповідач заперечує щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 3990 грн, оскільки такі витрати є завищеними та не відповідають вимогам розумності та співмірності.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, суд встановив такі фактичні обставини справи.

10.10.2019 ТОВ "Вінпродтрейд" звернулось до відділу освіти Літинської районної державної адміністрації, як розпорядника інформації, в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", із запитом № 330 про надання інформації, у якому Товариство просило:

1. Зареєструвати та розглянути даний запит.

2. Надати інформацію, в якій вказати:

- ким і коли був призначений на посаду начальника групи з централізованого господарського обслуговування закладів освіти і установ освіти та заступником тендерного комітету відділу освіти Літинської районної державної адміністрації ОСОБА_1 ;

- розмір заробітної плати вищевказаної особи за 2016 рік;

- чи виплачувались вищевказаній особі премії і/або грошові винагороди протягом вказаного періоду;

- вказати правові підстави здійснення виплати премії і/або грошових винагород за цей період вищевказаному працівнику відділу. Надати копії цих документів.

3. Надати відповідь на вказаний запит, надати запитувану інформацію та надати копії запитуваних документів у встановлений законодавством термін, шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ "Вінпродтрейд": вул. Волошкова, 51 А, м. Вінниця, 21034 та на електронну адресу ТОВ "Вінпродтрейд" (у pdf. форматі): .

Листом № 01-19/950 від 16.10.2019 року відділ освіти Літинської районної державної адміністрації у відповідь на запит позивача на отримання публічної інформації повідомив, що строк розгляду запиту на інформацію від 10.10.2019 року № 330 продовжено.

Станом на день звернення до суду, відповідачем не надано відповіді на запитувану інформацію та копії запитуваних документів.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність у ненаданні копій запитуваних документів, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Правовідносини, які складаються у сфері розгляду звернень суб`єктів стосовно отримання інформації, врегульовані Конституцією України та відповідними спеціальними законами, а саме Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР), Законом України "Про інформацію" від 02.10.1996 року № 2657-XII (далі Закон № 2657-XII) та Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI).

Згідно з частиною 2 статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон № 2657-XII визначає, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Статтею 1 Закону № 2657-XII визначено, що інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

У свою чергу порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом № 2939-VI.

Суд враховує, що інформаційний запит позивача від 10.10.2019 року був ним поданий в порядку, визначеному цим Законом, а тому суд надає оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами у зв`язку з поданням та розглядом такого запиту саме з урахуванням вимог Закону № 2939-VI.

Відповідно до статті 1 Закону від 13.01.2011 року № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно із статтею 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Водночас, в силу вимог пункту 6 частини 1 статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані надати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 19 Закону № 2939-VI під запитом на інформацію розуміється прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

У відповідності до частини 1 статті 20 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною четвертою тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відтак, право позивача звертатись із інформаційними запитами та отримати інформацію кореспондує обов`язок відповідача який володіє статусом розпорядника публічної інформації надати достовірну, точну та повну інформацію у встановлені Законом строки.

Частиною 1 статті 22 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис (частина 4 статті 22 Закону № 2939-VI).

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі (частина 5 статті 22 Закону № 2939-VI).

Аналізуючи наведені норми суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний у будь-якому випадку надати відповідь на запит з дотриманням визначених законодавством України строків.

У ході розгляду справи, судом встановлено, що листом № 01-19/950 від 16.10.2019 року відділ освіти Літинської районної державної адміністрації у відповідь на запит позивача на отримання публічної інформації повідомив, що строк розгляду запиту на інформацію від 10.10.2019 року №330 продовжено.

В той же час, жодних доказів, які б підтверджували надання відповідачем відповіді на запит Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" від 10.10.2019 № 330 навіть по спливу 20 робочих днів, в матеріалах справи не міститься, а відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано.

При цьому, у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що на поштову адресу позивача було надіслано рахунок на оплату витрат на копіювання 60 аркушів документів, які надаються на запит на інформацію. Однак, така оплата позивачем проведена не була.

Разом із тим, суд наведені вище посилання представника відповідача оцінює критично, адже жодних доказів до суду не надано.

Крім того, суд критично ставиться до пояснень відповідача, що ним у період з період з серпня по листопад 2019 року опрацьовано відповіді на 33 запити на публічну інформацію, оскільки велике навантаження не може ставиться у залежність надання запитуваної інформації та порушувати конституційно гарантоване право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Таким чином, враховуючи те, що станом на дату розгляду даної адміністративної справи в матеріалах справи відсутні будь-які докази надання відповідачем відповіді на запит Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" від 10.10.2019 №330, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність відділу освіти Літинської районної державної адміністрації, яка полягає у не наданні у строк, встановлений статтею 20 Закону №2939-VI, відповіді на запит Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд".

Крім того, з приводу посилань представника відповідача на необхідність сплати Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" витрат на копіювання та друк документів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до статті 21 Закону №2939-VI інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

З буквального тлумачення положень частини 2 статті 21 Закону №2939-VI випливає, що у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з копіюванням документів понад встановлений обсяг. Тобто, копії десяти сторінок документу надаються безкоштовно.

Конституційний Суд України в ухвалі від 25.06.2013 року №29-у/2013, якою відмовив у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої, третьої статті 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" зазначив, що положення частини другої статті 21 Закону викладені чітко, зрозуміло і передбачають відшкодування запитувачем фактичних витрат на копіювання та друк документів понад встановлену Законом кількість сторінок, а тому не потребують офіційної інтерпретації.

За таких обставин, 10 перших сторінок у відповідь на запит про надання публічної інформацію надаються безкоштовно, тоді як відшкодування запитувачем фактичних витрат на копіювання і друк документів має здійснюватися з одинадцятої сторінки.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.01.2020 по справі № 818/40/17 та від 27.01.2020 по справі №815/2873/18.

Крім того, суд вказує, що пунктом 10.3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України №10 від 29.09.2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» зазначено, що частиною 5 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено можливість зазначення у запиті електронної адреси. Це свідчить про можливість обрання виключно електронної форми листування з розпорядником інформації і, відповідно, отримання відповіді на запит тільки на електронну адресу.

У разі якщо запитувач просить надати відповідь на електронну адресу, розпорядник інформації повинен з дотриманням вимог діловодства оформити лист-відповідь (поставити підпис, указати посаду, дату і номер реєстрації листа) та надіслати його у сканованому вигляді на електронну адресу запитувача.

Дослідивши запит позивача, суд встановив, що останній крім поштової адреси, зазначив електронну та просив надіслати електронного листа (у pdf-форматі) на e-mail «Вінпродтрейд» .

Враховуючи викладене, суд вважає не обґрунтованим посилання відповідача на статтю 21 Закону № 2939-VI як на підставу ненадання документів, оскільки виготовлення копій документів перших 10 сторінок запитуваної інформації є безкоштовними, а тому відповідач зобов`язаний був задовольнити запит у цій частині.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідач будучи розпорядником інформації мав у будь-якому випадку надати відповідь позивачу у встановлений Законом України "Про доступ до публічної інформації" строк, з копіями запитуваних документів у кількості перших 10 сторінок. Оскільки таких дій відповідач не вчинив, відповідно допустив бездіяльність, яка з огляду на обставини справи є протиправною.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача у ненаданні інформації на запит про надання інформації № 330 від 10.10.2019 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом в рішенні.

З огляду на вищевикладені положення, а також беручи до уваги обставини, встановлені в ході розгляду даної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути запит ТОВ "Вінпродтрейд" про надання інформації № 330 від 10.10.2019 та надати відповідь з дотриманням положень Закону України "Про доступ до публічної інформації", а також з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

Відповідно до статтей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2102 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 17.03.2020 року №2717.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, зважаючи на задоволення позову, на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 2102 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відділу освіти Літинської РДА.

Окрім того, у прохальній частині позовної заяви представник позивача просив стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3990 гривень.

У підтвердження понесення позивачем таких витрат суду надано належним чином засвідчені копії договору про надання правової допомоги №330 від 15.01.2020, платіжного доручення від 19.03.2020 року за №2726, акту приймання-передачі наданих послуг від 23.03.2020 року та детальний опис робіт, виконаних адвокатом відповідно до договору про надання правової допомоги від 24.03.2020 року.

При вирішенні питання щодо підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зважає на положення статті 134 КАС України.

Так, частиною 1 статті 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 5, 6 статті 134 КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Водночас, як свідчать належним чином засвідчена копія акту приймання-передачі наданих послуг від 23.03.2020 року та детальний опис робіт, виконаних адвокатом відповідно до договору про надання правничої допомоги №330 від 15.01.2020 року, представником позивача надавались послуги зі складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації у частині доступу до публічної інформації у зв`язку з ненаданням інформації на запит про надання публічної інформації №330 від 10.10.2019 року. Вказані документи свідчать про те, що складність справи адвокатом визначено як "звичайна" та затрачено 6 годин часу на складання позовної заяви, а загальна вартість наданих послуг відповідно до договору становить 3990 гривень.

При цьому, слід звернути увагу на тому, що відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, представником позивача до Вінницького окружного адміністративного суду в інтересах ТОВ "Вінпродтрейд" подано значну кількість позовних заяв, які стосуються ненадання відділом освіти Літинської районної державної адміністрації відповіді на запити, у яких також йдеться про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які за своїм змістом є однотипними (зокрема, справа №120/560/20, №120/561/20, №120/751/20, №120/752/20, №120/893/20, №120/895/20, №120/1018/20, №120/1019/20, №120/1063/20, №120/1081/20, №120/1133/20, тощо).

Відтак, на переконання суду, посилання у акті приймання-передачі наданих послуг від 23.03.2020 року та у детальному описі робіт, виконаних адвокатом відповідно до договору про надання правничої допомоги №330 від 15.01.2020 року, на те, що адвокатом витрачено шість годин часу на складання позовної заяви щодо оскарження бездіяльності відділу освіти Літинської районної державної адміністрації в частині ненадання відповіді на запит №330 від 10.10.2019 року є необгрунтованими, адже як свідчить зміст поданих ТОВ "Вінпродтрейд" до Вінницького окружного адміністративного суду позовних заяв, то усі вони стосуються бездіяльності відділу освіти Літинської районної державної адміністрації щодо ненадання відповіді на різні запити.

На переконання суду, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі, що визначений представником позивача, є досить завищеними.

Також при визначенні співмірності наданих послуг позивачу із сумою, заявленою до відшкодування, то суд зауважує, що дана адміністративна справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що свідчить про те, що така справа належить до справ незначної складності. Більш того, представником позивача у детальному описі робіт (наданих послуг) від 24.03.2020 року вказано на те, що рівень складності адміністративної справи "звичайний", що також свідчить про завищений розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

На думку суду, клопотання представника відповідача щодо зменшення витрат на правничу допомогу адвоката є обґрунтованим, а тому витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 3990 гривень є неспівмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відтак, з огляду на встановлені обставини, на переконання суду, однієї години часу представнику позивача було цілком достатньо для того, аби підготувати позовну заяву щодо оскарження бездіяльності відділу освіти Літинської районної державної адміністрації в частині ненадання відповіді на запит №330 від 10.10.2019 року, а тому на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 665 гривень.

Що ж до встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Тобто, питання щодо зобов`язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Таким чином, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.

В даному ж випадку, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням зазначеного рішення.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність відділу освіти Літинської районної державної адміністрації у ненаданні інформації на запит Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про надання інформації № 330 від 10.10.2019 року.

Зобов`язати відділ освіти Літинської районної державної адміністрації повторно розглянути запит Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про надання інформації № 330 від 10.10.2019 року та надати відповідь з дотриманням положень Закону України "Про доступ до публічної інформації", а також з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок), а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 665,00 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань відділу освіти Літинської районної державної адміністрації.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (вул. Волошкова, 51А, м. Вінниця, Вінницька область, )

Відділ освіти Літинської районної державної адміністрації (вул. Героїв Чорнобиля, 15, смт. Літин, Вінницька область, )

Суддя Мультян Марина Бондівна