Справа № 160/10152/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
26.08.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
02.10.2020 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій викладено незгоду з позицією відповідача, вказаною у відзиві, та підтримано позицію, аналогічну зазначеній у позовній заяві.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , з 18.11.1996 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду та отримує пенсію по інвалідності.
10.12.2001 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за списом №1.
На підставі поданої заяви позивача переведено на пенсію за віком на пільгових умовах за списом №1.
02.07.2007 року позивач звернувся із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по інвалідності та надав нові документи про стаж і заробітну плату, а саме довідку про заробітну плату з розбивкою по місяцях, копію трудової книжки, відповідно до якої підтверджено період роботи в ТОВ «Будинок-Сервіс» з 01.06.2007 року по 30.06.2007 року та індивідуальні відомості про застраховану особу з системи персоніфікованого обліку за 2007 рік.
24.01.2008 позивач звернувся із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
22.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про усунення помилки при обчисленні пенсії за віком.
Листом від 05.06.2018 року за №М8084-18 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило про порядок перерахунку його пенсії.
Не погоджуючись з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок пенсії, позивач звернувся до суду з позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року у справі №0440/6133/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в поновленні раніше призначеної пенсії за віком позивача згідно заяви від 24.01.2008 року за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам чинного законодавства, яке діяло на момент призначення цього виду пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 24.01.2008 року та прийняти відповідне рішення;

- у задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено;

- вирішено питання судових витрат.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане рішення набрало законної сили 14.02.2019 року.

15.02.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області надано лист за вих. №772/03.20-26 «щодо виконання рішення суду», яким роз`яснено, що 24.01.2008 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області з заявою №88 про переведення з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на пенсію за віком. Згідно з заявою позивача було переведено на пенсію за віком згідно з матеріалами пенсійної справи, виходячи із загального стажу, зарахованого по 30.06.2007 року, заробітної плати за період з 01.11.1991 по 31.10.1996 та за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.06.2007 по 30.06.2007. Законних підстав розраховувати розмір пенсії із заробітної плати за період роботи з 01.11.1994 по 31.10.1996 немає. Відповідачем у листі повідомлено, що 02.07.2007 року проведено перерахунок пенсії та розмір пенсії збільшено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 30.06.2007 року, що склав 35 років 1 місяць 26 днів, у тому числі пільговий стаж роботи по Списку №1 - 19 років 1 місяць 28 днів, заробітної плати за період роботи з 01.11.1991 по 31.10.1996 та за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.06.2007 по 30.06.2007.

Не погоджуючись з листом про відмову у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», в редакції, які була чинна на момент переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

У силу частини першої статті 33 цього Закону пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Так, відповідно до частини першої статті 25 Закону коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = См * Вс / 100% * 12, де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,2 %, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 0,8 %. Для особи, яка брала участь у солідарній і накопичувальній системах, визначається один коефіцієнт страхового стажу як сума коефіцієнта страхового стажу за період участі тільки в солідарній системі та коефіцієнта страхового стажу, визначеного за період участі в солідарній і накопичувальній системах.

Частиною 1 ст. 40 Закону передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців. Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За змістом пункту 4 «Прикінцевих положень» Закону № 1058 у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З матеріалів справи видно, що на підставі заяв позивача його неодноразово переведено з пенсії за віком на пенсію по інвалідності та з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що при первісному розрахунку пенсії за віком за заявою від 10.12.2001 року, управлінням взято період з 01.11.1994 року по 31.10.1996 року та виведено коефіцієнт заробітної плати 4,31274.

Однак, після переведення за заявами позивача від 02.07.2007 року та від 24.01.2008 року, для розрахунку коефіцієнту заробітної плати взято періоди з 01.11.1991 року по 31.10.1996 року та з 01.06.2007 року по 30.06.2007 року, який склав 3,97105.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відтак, суд робить висновок, що при проведенні перерахунку позивачу пенсії за віком, який відбувся 02.07.2007 року, відповідачем порушені конституційні права позивача та звужено його право на належний розмір пенсії, яку він отримував до проведення перерахунку.

Суд не погоджується з позицією відповідача про те, що при перерахунку розмір пенсії позивача збільшувався, оскільки коефіцієнт заробітної плати є складовою розрахунку пенсії та в залежності від зменшення його величини змінюється розмір пенсії при перерахунку у бік зменшення.

З огляду на викладене, відповідні дії відповідача є протиправними.

Відтак, не здійснюючи перерахунок пенсії позивача з урахуванням коефіцієнту, встановленого позивачу при первісному призначенні пенсії за віком, відповідачем порушені конституційні права позивача.

З урахуванням зазначеного, зважаючи на те, що попереднє вирішення спору в судовому порядку не дало належного результату та не призвело до відновлення порушених прав позивача, права позивача під час розгляду цієї справи підлягають відновленню судом шляхом задоволення його позовних вимог.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки судові витрати учасниками справи не здійснювались.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на коефіцієнт заробітної плати для призначення пенсії у розмірі 4,31274, який був встановлений 10.12.2001 року, згідно з документами пенсійної справи та законодавством, що діяло на момент призначення пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 на коефіцієнт заробітної плати для призначення пенсії у розмірі 4,31274, з урахуванням періоду роботи з 01.11.1994 року по 31.10.1996 року (24 місяці), згідно з документами пенсійної справи та законодавством, яке діяло на момент призначення пенсії за віком та перерахувати пенсію за віком з врахуванням зазначеного коефіцієнту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський