Справа № 320/1756/20
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 320/1756/20

адміністративне провадження № К/9901/25548/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів -Шишова О. О., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №320/1756/20 за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Астра Толд» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

у с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Астра Толд» звернулось до суду з позовною заявою до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області, Головного управління ДПС у м. Києві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, в якій просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Київській області від 06 лютого 2020 року: №1451083/42253933, №1451091/42253933 №1451077/42253933, №1451082/42253933, №1451078/42253933, №1451080/42253933, №1451079/42253933, №1451084/42253933, №1451110/42253933, №1451106/42253933, №1451101/42253933, №1451104/42253933, №1451098/42253933, №1451081/42253933, №1451111/42253933, №1451109/42253933, №1451108/42253933, №1451107/42253933, №1451105/42253933, №1451075/42253933, №1451099/42253933, №1451100/42253933, №1451076/42253933, №1451094/42253933, №1451092/42253933, №1451072/42253933, №1451089/42253933, №1451095/42253933, №1451071/42253933, №1451093/42253933, №1451090/42253933, №1451073/42253933, №1451074/42253933, №1451102/42253933, №1451103/42253933, №1451097/42253933;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні ТОВ «Астра Толд» (): від 19.09.2019 №1, від 01.10.2019 №1, від 20.09.2019 №2, від 21.09.2019 №3, від 22.09.2019 №4, від 23.09.2019 №5, від 23.09.2019 №6, від 23.09.2019 №7, від 25.09.2019 №11, від 26.09.2019 №12, від 28.09.2019 №19, від 28.09.2019 №23, від 30.09.2019 №25, від 23.09.2019 №8, від 24.09.2019 №9, від 25.09.2019 №10, від 26.09.2019 №13, від 26.09.2019 №14, від 27.09.2019 №17, від 28.09.2019 №18, від 27.09.2019 №20, від 27.09.2019 №21, від 27.09.2019 №22, від 01.10.2019 №2, від 01.10.2019 №3, від 02.10.2019 №4, від 02.10.2019 №5, від 02.10.2019 №6, від 03.10.2019 №7, від 03.10.2019 №8, від 04.10.2019 №9, від 04.10.2019 №10, від 04.10.2019 №11, від 28.09.2019 №15, від 29.09.2019 №16, від 30.09.2019 №24 датою їх фактичного подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про внесення ТОВ «Астра Толд» () до переліку ризикових платників податків;

- зобов`язати комісію Головного управління ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, виключити ТОВ «Астра Толд» () з переліку ризикових платників податків.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що відмовляючи у реєстрації податкових накладних, контролюючий орган в оспорюваних рішеннях не зазначив конкретних обставин, які б виключали можливість їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Стверджує, що складені ним податкові накладні не відповідають критеріям оцінки ризиків, у зв`язку з чим підстави для зупинення їх реєстрації були відсутні. Водночас, позивач зазначив, що отримавши повідомлення про зупинення реєстрації податкових накладних, контролюючому органу направлено вичерпні пояснення та документи, що підтверджують реальність фінансово-господарських операцій, за наслідками яких складено подані для реєстрації податкові накладні. Натомість, доданих до повідомлень пояснень та документів контролюючий орган під час прийняття спірних рішень не врахував, у зв`язку з чим дійшов безпідставних висновків про відмову у реєстрації податкових накладних. Також, посилається на те, що відповідність ТОВ «Астра Толд» п.п.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку ґрунтуються лише на припущеннях контролюючого органу, не містить жодного підґрунтя та посилань на обставини, які б свідчили про дійсність існування підстав та причин для віднесення ТОВ «Астра Толд» до ризикових платників податків, крім того оскаржувані рішення не є нормативно-правовими актами, а тому не можуть бути застосовані, як підстава для визначення ризиковості платника, а відтак є протиправними, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Головне управління ДПС у Київській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Обговоривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

У касаційній скарзі міститься посилання на те, що ця справа має виняткове значення для скаржника, оскільки не відкриття касаційного провадження може призвести до неврахування позиції Держави в особі Головного управління ДПС у Київській області щодо обов`язку зі справляння та адміністрування податків з платників податків у великих розмірах.

Оцінивши такі доводи касаційної скарги колегія суддів вважає, що посилання позивача на наявність обставин, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України мають загальний характер та не містять достатніх обґрунтувань, тому не можуть сприйматись судом, як виключний випадок.

Проте обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги. Доводи касаційної скарги, фактично, зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №320/1756/20 за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Астра Толд» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О. О. Шишов

М. М. Яковенко