Справа № 200/8323/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 жовтня 2020 року справа №200/8323/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Ястребової Л.В., Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 200/8323/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

УСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 200/8323/19-а.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали шляхом направлення на адресу Першого апеляційного адміністративного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших, ніж в апеляційній скарзі, підстав для такого поновлення.

Копія ухвали суду від 27 липня 2020 року була надіслана апелянту рекомендованою поштою з повідомленням, що підтверджується супровідним листом Першого апеляційного адміністративного суду та отримана апелянтом 03 серпня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На адресу суду надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Клопотання обґрунтовано тим, що Офіс великих платників податків ДПС у зв`язку зі змінами внесеними до Конституції України, КАС України був позбавлений можливості представляти інтереси держави у суді, додатково зазначено, що Офіс не мав можливості після повернення апеляційної скарги повторно звернутись до суду, оскільки Управлінням державної казначейської служби України у Печерському районі було здійснення безспірне списання коштів з рахунків Офісу, що унеможливлювало повторно звернутись з апеляційною скаргою до суду з дотриманням вимог ст.296 КАС України, тобто надати документ про сплату судового збору.

Суд вказує, що особи які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами, в свою чергу, визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16 березня 2018 року в справі № 808/418/17.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що невизначеність підстав і документів, які надають право на самопредставництво державного органу в суді, а також певні ускладнення у визначенні особи, яка матиме повноваження на підпис апеляційної скарги, на які посилається апелянт, є виключно проблемою внутрішньої організації роботи Офісу ВПП ДПС та не може бути підставою несвоєчасного подання апеляційної скарги.

Отже, наведені податковим органом підстави не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судове рішення в межах встановленого законодавством строку на апеляційне оскарження.

З приводу доводів апелянта щодо особливостей фінансування суб`єкта владних повноважень, суд зазначає, що питання сплати судового збору не розглядалось ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху від 27.07.2020, тому таке обґрунтування не впливає на визначення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року.

Таким чином, Офісом великих платників податків ДПС не надано до суду належних та допустимих доказів існування об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне звернення з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

Отже, станом на 21 жовтня 2020 року недоліки апеляційної скарги не усунуті.

Згідно з ч. 1 статтею 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 169, 299, 321, 325, 327-331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відмовити.

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 200/8323/19-а.

Повний текст ухвали складений та підписаний 21 жовтня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: А.В. Гайдар

Т.Г. Гаврищук