Справа № 480/4660/20
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2020 р. Справа №480/4660/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області
про визнання протиправною та скасування вимоги,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 № Ф-4046-23.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є фізичною особою підприємцем та здійснює такі види діяльності: Код КВЕД 82.11 Надання комбінованих офісних адміністративних послуг; Код КВЕД 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; Код КВЕД 68.31 Агентства нерухомості (основний); Код КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права; Код КВЕД 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; Код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; Код КВЕД 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н. в. і. у. Позивач сплачує податки та збори, серед іншого ЄСВ, що підтверджується відповідними квитанціями. Станом на дату подання позову борг з єдиного соціального внеску у позивача відсутній.
24.07.2017 позивач отримала свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, у зв`язку з чим податковим органом самостійно встановлено позивачу ознаку здійснення незалежної професійної діяльності та збільшено суму грошового зобов`язання ЄСВ вдвічі, чим самим здійснено подвійне оподаткування її діяльності.
Позивач зауважує, що за період з липня 2017 року у справах про банкрутство розпорядником майна, керуючим санацією або ліквідатором вона не призначалась. Безпосередньо діяльність арбітражного керуючого позивач не здійснює, а відповівдно і не отримує доходів від такої діяльності. При цьому метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Оскільки позивач як фізична особа-підприємець сплачувала єдиний внесок у порядку та розмірах, визначених законодавством, в розмірі не менше мінімального, це виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як особою, яка має право провадити незалежну професійну діяльність, проте не отримувала дохід від неї.
Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не передбачається порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. При цьому аналіз пунктів 1,2 розділу III Порядку № 1162 вказує на те, що цим Порядком не передбачено для контролюючого органу можливості самостійно взяття на облік як платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності. Взяття такої особи на облік платників єдиного внеску можливе виключно за її заявою. Зміна контролюючим органом обліку особи платника єдиного внеску в спосіб, не встановлений Законом або встановлений підзаконним нормативно-правовим актом, який не відповідає Закону в цій частині, та нарахування на підставі таких дій єдиного внеску, суперечить принципам законності та належного врядування.
Враховуючи зазначене, позивач вважає, що ГУ ДПС у Сумській області безпідставно здійснювало повторне нарахування позивачу єдиного внеску, а тому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 року № Ф-4046-23 є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 30.07.2020 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
26.08.2020 представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с.33-39), в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що оскаржувана вимога є правомірною, оскільки Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року № 2464-VІ (далі - Закон № 2464) розмежовує всіх платників єдиного внеску, до яких входять, як і фізичні особи - підприємці, так і особи, які провадять незалежну професійну діяльність. Таким чином, ОСОБА_1 є платником єдиного внеску, який здійснює відмінні види діяльності, а саме: діяльність у сфері права та надання комбінованих офісних адміністративних послуг, надання інших допоміжних комерційних послуг, інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, агентства нерухомості, діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту інша професійна, наукова та технічна діяльність, а також є особою, яка провадить незалежну професійну діяльність - арбітражного керуючого та має свідоцтво про право на здійснення діяльності №1828. Фізичні особи-підприємці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, не звільняються від сплати єдиного внеску, адже виключенням є тільки фізичні особи-підприємці за умови, що вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058, та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Крім того, посилання позивача на начебто неотримання нею доходу, як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, на думку представника відповідача, є безпідставним, адже відповідно до абзацу 2 п.2 ч.1 ст. 7 Закону № 2464, навіть при неотриманні платником у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу доходу, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. З аналізу норм діючого законодавства вбачається, що позивач за наявності державної реєстрації фізичної особи-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності є платником єдиного внеску і була зобов`язана сплачувати єдиний внесок у порядку і строки, визначені Законом № 2464 та Інструкцією №449.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 12.06.2002, здійснює такі види діяльності: Код КВЕД 82.11 Надання комбінованих офісних адміністративних послуг; Код КВЕД 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; Код КВЕД 68.31 Агентства нерухомості (основний); Код КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права; Код КВЕД 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; Код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; Код КВЕД 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н. в. і. у., що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с. 15), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 50-51).
24.07.2017 року позивач отримала свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1828, видане Міністерством юстиції України 24.07.2017 року (переоформлене відповідно до наказу від 14.06.2019 року № 1806/5 (зміна прізвища)) (а.с. 16).
Відповідно до інтегрованої картки платника податку з єдиного внеску ОСОБА_1 проведені нарахування по строку сплати єдиного внеску:
09.02.2017 - за IV квартал 2016 - 3797,64 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.04.2017 - за І квартал 2017 - 2112 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.07.2017 - за II квартал 2017 -2112 грн. як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.10.2017 - за III квартал 2017 у сумі 2112 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.01.2018 - за IV квартал 2017- як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.04.2018 - за І квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування року - як платнику незалежної професійної діяльності;
02.05.2018 - за 2017 -3520 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;
19.07.2018 - за II квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.07.2018 - за ІІ квартал 2018 2457,18 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;
19.10.2018 - за ІІІ квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.10.2018 - за III квартал 2018 - 2457,18 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;
21.01.2019 - за IV квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
21.01.2019 - за IV квартал 2018 - 2457,18 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;
19.04.2019 - за І квартал 2019 - 2754,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування
19.07.2019 - за II квартал 2019 - 2754,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.10.2019 - за III квартал 2019 - 2754,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
20.01.2020 - за IV квартал 2019 - 2754,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування (а. с. 40-43).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону недоїмкою є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.
Положеннями абз. абз. 1, 5 ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначає Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція).
Відповідно до абз.абз. 1-4 п. 8.2 Інструкції органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:
а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків;
б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків;
в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.
Згідно з абз. 6 п. 8.2 Інструкції у випадках, визначених підпунктами «б» та/або «в» цього пункту, вимога надсилається протягом п`яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати страхових внесків (заборгованість зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені). Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників.
Положеннями абз. 1 п. 8.3 Інструкції передбачено, що вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 цієї Інструкції (для страхувальника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 10 цієї Інструкції (для страхувальника - фізичної особи).
Згідно відзиву на позовну заяву оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) була сформована на підставі облікових даних з картки особового рахунку страхувальника у зв`язку із наявністю недоїмки зі сплати страхових внесків на кінець звітного періоду.
Формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) із зазначених підстав та у вказаний спосіб, без проведення перевірки та складення відповідного акту, повністю узгоджується із положеннями п.п. 8.2, 8.3 Інструкції.
Разом з тим, обов`язковою умовою для направлення вимоги є наявність у платника страхових внесків недоїмки на кінець звітного періоду. Наявність у контролюючого органу права на формування і направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) на підставі даних особового рахунку платника, не звільняє від обов`язку довести фактичне виникнення недоїмки та підтвердити законність її нарахування і внесення до особового рахунку.
У відповідності до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
09.02.2017 - за IV квартал 2016 - 3797,64 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.04.2017 - за І квартал 2017 - 2112 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.07.2017 - за II квартал 2017 -2112 грн. як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.10.2017 - за III квартал 2017 у сумі 2112 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.01.2018 - за IV квартал 2017- як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.04.2018 - за І квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування року - як платнику незалежної професійної діяльності;
02.05.2018 - за 2017 -3520 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;
19.07.2018 - за II квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.07.2018 - за ІІ квартал 2018 2457,18 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;
19.10.2018 - за ІІІ квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.10.2018 - за III квартал 2018 - 2457,18 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;
21.01.2019 - за IV квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
21.01.2019 - за IV квартал 2018 - 2457,18 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;
19.04.2019 - за І квартал 2019 - 2754,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування
19.07.2019 - за II квартал 2019 - 2754,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
19.10.2019 - за III квартал 2019 - 2754,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;
20.01.2020 - за IV квартал 2019 - 2754,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування (а. с. 40-43).
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Платники єдиного внеску визначені у ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 4 вказаного Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що платниками єдиного внеску є:
-фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;
- особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Так, у період з 12.06.2002 року по 16.09.2020 року ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що розміщені на сайті Міністерства юстиції України (а.с.50).
Відповідно до пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Згідно з п.65.2 ст.65 Податкового кодексу України облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.
За правилами пп.65.4.4 п.65.4 ст.65 Податкового кодексу України контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.
Отже, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли вона вже взята на облік як самозайнята особа.
Враховуючи, що у період з 12.06.2002 року по 16.09.2020 року ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, суд приходить до висновку про неможливість взяття позивача на облік з 24.07.2017 року як особи, що здійснює незалежну професійну діяльність, а саме - діяльність арбітражного керуючого.
Крім того під час розгляду справи в суді Головне управління ДПС в Сумській області не надало доказів взяття ОСОБА_1 на облік платників єдиного внеску як особі, що здійснює незалежну професійну діяльність за правилами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваної вимоги діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права, що призвело до безпідставного збільшення податкового навантаження на позивача
Беручи до уваги обставини викладені вище, суд вважає, що відповідачем протиправно, всупереч вимогам чинного законодавства прийнято оскаржувану вимогу від 11.02.2020 № Ф-4046-23, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити.
Скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 № Ф-4046-23.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук