Справа № 520/13194/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Білова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 р. Справа № 520/13194/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2020, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.02.20 по справі № 520/13194/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про відмову у реєстрації податкових накладних: №1256313/35659242 від 19.08.2019; №1256316/35659242 від 19.08.2019; №1256318/35659242 від 19.08.2019; №1256320/35659242 від 19.08.2019; №1256325/35659242 від 19.08.2019;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, за датою подання, наступні податкові накладні: №256 від 23.07.2019; №259 від 24.07.2019; №265 від 29.07.2019; №266 від 30.07.2019; №269 від 31.07.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про відмову у реєстрації податкової накладної №1256313/35659242 від 19.08.2019; №1256316/35659242 від 19.08.2019; №1256318/35659242 від 19.08.2019; №1256320/35659242 від 19.08.2019; №1256325/35659242 від 19.08.2019.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №256 від 23.07.2019; №259 від 24.07.2019; №265 від 29.07.2019; №266 від 30.07.2019; №269 від 31.07.2019.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ" у розмірі 4802,50 грн (чотири тисячі вісімсот дві гривні 50 копійок).

Стягнуто з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ" у розмірі 4802,50 грн (чотири тисячі вісімсот дві гривні 50 копійок).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Головним управлінням ДПС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач стверджує, що суд першої інстанції невірно застосував приписи п.14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 року.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ" зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку в органах податкової служби як платник податків. Основним видом діяльності позивача є добування піску, гравію, глин і каоліну (код 08.12.), що підтверджується даними, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. На підтвердження здійснення підприємницької діяльності за вказаним КВЕД позивачем надані спеціальний дозвіл на користування надрами, реєстраційний номер 5562 від 31 травня 2012р., договір оренди землі від 21.10.2014 та Акт Харківської обласної ради про надання гірничого відводу від 07.05.2013. (а.с.16-34)

Товариство з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ" виписало на користь ТОВ «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ «ЕТАЛОН» податкові накладні на постачання піску ДСТУ БВ.2.7-32-95 (митого) №256 від 23.07.2019; №259 від 24.07.2019; №265 від 29.07.2019; №266 від 30.07.2019; №269 від 31.07.2019 (а.с. 44-48).

08.08.2019 та 09.08.2019 зазначені податкові накладні були надіслані позивачем для реєстрації на адресу ДФС України засобами електронного зв`язку, за результатами чого позивачем отримані Квитанції про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, в яких зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК №256 від 23.07.2019; №259 від 24.07.2019; №265 від 29.07.2019; №266 від 30.07.2019; №269 від 31.07.2019 зупинені. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а.с. 49-53)

Товариством з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ" до Головного управління ДФС у Харківській області направлено Повідомлення від 14.08.2019 №2. В поясненнях було зазначено, що згідно договору проведена попередня оплата та відвантаження піску. (а.с. 54)

Також позивачем до ГУ ДФС у Харківській області була надіслана скарга №14/1 від 14.08.2019 на дії відповідача щодо віднесення позивача до переліку ризикових платників податків. (а.с. 55-59)

За результатами розгляду заяви позивача комісією ГУ ДФС у Харківській області прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних №256 від 23.07.2019; №259 від 24.07.2019; №265 від 29.07.2019; №266 від 30.07.2019; №269 від 31.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних №1256313/35659242 від 19.08.2019; №1256316/35659242 від 19.08.2019; №1256318/35659242 від 19.08.2019; №1256320/35659242 від 19.08.2019; №1256325/35659242 від 19.08.2019 відповідно. Підставою відмови вказано ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, а також розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. (а.с. 60-69)

Позивач не погодився з рішеннями комісії регіонального рівня та оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної податкової служби України, надіславши до нього скарги на рішення №1256313/35659242 від 19.08.2019; №1256316/35659242 від 19.08.2019; №1256318/35659242 від 19.08.2019; №1256320/35659242 від 19.08.2019; №1256325/35659242 від 19.08.2019, разом із поясненнями, копіями договору №3 від 17.04.2019, специфікації до договору, оборотно-сальдової відомості по рахунку бухгалтерського обліку 361, виписки банку, витягом з ЄДР, спірних податкових накладних (а.с.70-84).

Рішеннями за результатами розгляду скарг Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 05.09.2019 №№ 36913/35659242/2, 36914/35659242/2, 36916/35659242/2, 36944/35659242/2, 36998/35659242/2, скарги залишені без задоволення та рішення Комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Як зазначено у рішеннях, підставою їх прийняття є ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси (а.с. 85-89)

Не погодившись з рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність передбачених законодавством первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами, а також надання цих документів разом із повідомленнями контролюючому органу свідчить про відсутність підстав для прийняття спірних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Так, згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платника податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з п.201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 року (далі за текстом Порядок № 117) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з п. 13 Порядку № 117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зокрема зазначається критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Пунктом 14 Порядку № 117 визначено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно з п.п. 15-16 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг). Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п. 18 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Пунктом 22 Порядку № 117 визначено, що рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Згідно з п. 27 Порядку № 117 рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у реєстрації податкових накладних стало ненадання позивачем первинних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегією суддів встановлено, що позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій, за якими складено податкові накладні, було надано до контролюючого органу пояснення та необхідні документи.

Так, між "МОНОЛІТ СОЮЗ" (постачальник) та ТОВ «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ «ЕТАЛОН» (покупець) було укладено Договір на відвантаження піску від 17.04.2019 № 3, за умовами якого: - п. 1.1 постачальник зобов`язується відвантажити покупцю товар, вказаний у специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується прийняти його та здійснити оплату за нього на умовах даного договору.

Згідно зі специфікацією № 1 на поставку товару - пісок ДСТУ БВ.2-7-32-95 (митий)(а.с. 37).

Сторонами договору від 17.04.2019 № 3 підписані видаткові накладні № 253 від 23.07.2019, № 256 від 24.07.2019, № 262 від 29.07.2019, № 263 від 30.07.2019, № 266 від 31.07.2019 на постачання піску ДСТУ БВ.2-7-32-95 (митий) (а.с. 38-42).

За першою подією відвантаженням піску, позивачем виписані спірні податкові накладні - №256 від 23.07.2019; №259 від 24.07.2019; №265 від 29.07.2019; №266 від 30.07.2019; №269 від 31.07.2019.

Замовником, ТОВ «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ «ЕТАЛОН», 30.08.2019 здійснена оплата за пісок згідно з договором від 17.04.2019 № 3, що підтверджується випискою банку (а.с.43).

На підтвердження здійснення господарської діяльності з видобутку піску позивачем до повідомлення надавалися договір на відвантаження піску зі специфікацією, видаткові накладні, виписки банку, оборотно-сальдова відомість по рахунку 361.

На підтвердження обсягів видобутку піску та наявних складських запасів позивачем до суду надано договір оренди обладнання, акти прийому-передачі виконаних послуг, та податкова звітність з рентної плати за ІІІ квартал 2019 року, накладні на передачу готової продукції на основний склад №№2-7 за період з 01.02.2019 по 01.07.2019 (а.с.110-130).

З огляду на зазначене, документи, які вказані першим відповідачем (ГУ ДПС у Харківській області) у спірному рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної як такі, що не були надані, насправді подавалися позивачем для розблокування реєстрації податкових накладних.

Вказані обставини, засвідчені первинними документами, підтверджують виконання господарських операцій позивача та правомірність складання податкових накладних.

Колегія суддів враховує, що господарська операція позивача щодо постачання піску, який ним видобувається в межах основного виду діяльності на підставі чинного дозволу та результати якої відображені у поданій до ГУ ДПС у Харківській області звітності з рентної плати за користування надрами (а.с. 123-130), є звичайною господарською діяльністю ТОВ «Моноліт союз». Тому додаткові документи та розгорнуті пояснення щодо господарської діяльності та безпосередньої господарської операції позивача з ТОВ «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ «ЕТАЛОН», які були надані позивачем до скарг, безпідставно не були враховані ДПС України при прийнятті рішення про відмову в її задоволенні.

За результатами розгляду заяви позивача комісією ГУ ДФС у Харківській області прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних №256 від 23.07.2019; №259 від 24.07.2019; №265 від 29.07.2019; №266 від 30.07.2019; №269 від 31.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних №1256313/35659242 від 19.08.2019; №1256316/35659242 від 19.08.2019; №1256318/35659242 від 19.08.2019; №1256320/35659242 від 19.08.2019; №1256325/35659242 від 19.08.2019 відповідно.

Підставою відмови вказано ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, а також розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. (а.с. 60-69)

Колегія суддів зазначає, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних, виписаних позивачем, контролюючим органом не зазначалось, які саме документи за переліком необхідно надати позивачу для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не відповідає вимогам підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України.

Крім того, до позивача було встановлено критерії оцінки ступеня ризиків, проте не було враховано надані позивачем документи на усунення вказаних ризиків.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Державна фіскальна служба України оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Критерії ризиковості платника податку і критерії ризиковості здійснення операцій оформлені у вигляді листа Державної фіскальної служби України № 1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 та введені в дію з 08.08.2019, погоджені з Міністерством фінансів України листом від 06.08.2019 N 26010-06-5/20111, оприлюднені Державною фіскальною службою України на її офіційному веб-сайті.

Суд зазначає, що у листі ДФС України від 07.08.2019, який застосовувався до спірних правовідносин, були визначені Критерії ризиковості платника податку, в п. 1.6 зазначеного листа визначено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі Кодекс);

в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Однак, податковим органом у Квитанціях не вказано, який саме критерій, визначений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв, затверджених листом ДФС України від 07.08.2019, встановлений щодо позивача, так і не зазначене відповідне рішення, яким Товариство з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ" віднесено до переліку ризикових платників.

Крім того, листом від 443/10/20-40-06-04-08 від 05.09.2019 Головне управління ДПС у Харківській області надало відповідь на скаргу позивача, в якій зазначило, що за результатами засідання Комісії Головного управління ДФС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації вирішено, що на теперішній час ТОВ «МОНОЛІТ СОЮЗ» (п.н. 35659242) з урахуванням наявної інформації, не відповідає п.1.6 Критеріїв ризиковості платника податку. (а.с. 91-92)

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкових накладних, як передумови прийняття спірних рішень Комісії, адже відповідачем не вказано ані конкретного критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567. Натомість платником податків надано до податкового органу пояснення та документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Всупереч визначеній у рішенні підставі їх прийняття, як встановлено судом першої інстанції, податковим органом у рішенні не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних.

Слід зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

З огляду на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач надав податковому органу достатній обсяг документів для реєстрації податкових накладних.

Таким чином, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову про визнання протиправними та скасування спірних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.

При цьому, посилання податкового органу на те, що з наданих позивачем пояснень та документів неможливо підтвердити інформацію, зазначену у податковій накладній, а також придбання ТМЦ, є неправомірними, оскільки рішення контролюючого органу має бути чітким, зрозумілим, доступним, сформульованим у відповідності до вимог як Податкового кодексу України, так і Наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567, яким затверджено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така сукупність вимог до рішення комісії ДПС України має бути дотримана з тим, щоб платник податку зміг реалізувати своє право на захист від неправомірних дій податкового органу.

Отже, колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісіями рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

З урахуванням вищезазначеного, доводи відповідача щодо наявності підстав для прийняття оскаржуваних рішень є помилковими.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 по справі № 520/13194/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко