Справа № 380/4103/20
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/4103/20 пров. № А/857/11176/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів Кухтея Р.В., Обрізка І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року (рішення ухвалене у м. Львів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом під головуванням судді Лунь З.І., дату складення повного тексту судом не зазначено) у справі № 380/4103/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення орендованим житлом та нездійснення призначення, нарахування та виплати позивачу з 02.03.2020 грошової компенсації за піднайом житла передбаченою ч. ч. 1, 5 п. 1 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

зобов`язати відповідача орендувати житло чи призначити, нарахувати та виплатити їй грошову компенсацію за піднайом жилого приміщення, починаючи з 02.03.2020.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його постановленим із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач оскаржила його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо порушення форми звернення у вигляді рапорту та ненадання доказів, оскільки з метою призначення грошової компенсації за піднайм житла разом із зверненням її чоловіка був направлений необхідний рапорт від 28.02.2020 із відповідними документами. Крім того, судом не досліджено копію відповіді відповідача, в якій зазначено, що її рапорт розглядатися не буде, у зв`язку з порушенням порядку його подачі. Таким чином, посилання суду щодо не надання доказів звернення до відповідача з рапортом є безпідставними, оскільки в матеріалах справи містяться, як її рапорт так і відповідь відповідача, в якій йдеться про вищезгаданий рапорт.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п. 3 ч. 1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прапорщик, зареєстрована у АДРЕСА_1 , проходить військову службу за контрактом осіб сержантського та старшинського складу, укладеним 24.02.2020 року з Управлінням СБ України у Львівській області.

02.03.2020 чоловік позивача, ОСОБА_2 звернувся до начальника УСБУ у Львівській області із зверненням про те, що співробітники фінансового відділу СБУ у Львівській області не реєструють та не погоджують рапорт ОСОБА_1 на призначення компенсації за піднайом житла; вимагають документи, які не передбачені Порядком виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил України, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень (далі - Порядок № 450), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №450, а саме: інформацію з БТІ про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам її сім`ї, копії довідки про незабезпечення житлом за попереднім місцем проходження служби в СБ України, договір піднайму (найму) житлового приміщення, банківські квитанції.

До вказаного звернення чоловік позивача - ОСОБА_2 додав безпосередній рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 , адресований начальнику Управління СБ України у Львівській області на виплату компенсації за піднайом житла від 28.02.2020 року разом з додатками (а.с.10-12).

Листом від 01.04.2020 №62/21/К-201/14 начальник Управління СБУ у Львівській області надав відповідь ОСОБА_3 на його звернення від 02.03.2020. У листі зазначено, що підставою для отримання компенсації за піднайом жилого приміщення є рапорт військовослужбовця, з яким військовослужбовець звертається до свого безпосереднього начальника, якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання,- до наступного прямого начальника. Звернення з рапортом у будь-який інший спосіб не передбачено законодавством. Тому, долучений до звернення ОСОБА_3 рапорт ОСОБА_1 від 28.02.2020 не може бути розглянутий.

У цьому ж листі також зазначено, що відповідно до п.9.3 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям СБУ та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом СБУ від 06.11.2007 №792 (далі Інструкція №729) компенсація за піднайом (найом) житлового приміщення здійснюється на підставі копії договору піднайму (найму, оренди) житлового приміщення, укладеного між військовослужбовцем та наймодавцем (орендодавцем, наймачем, який здає житлове приміщення в піднайом) житлового приміщення згідно із законодавством, а також оригіналів банківських квитанцій (прибуткових касових ордерів чи інших документів, що підтверджують факт здійснення військовослужбовцем оплати вартості піднайму (найму)), які надаються відповідному фінансовому підрозділу. У зв`язку із відсутністю у долученому ОСОБА_4 пакеті документів відомостей про підтвердження або спростування вимог Інструкції прийняття позитивного рішення щодо виплати ОСОБА_1 компенсації за піднайом жилого приміщення є неможливим.

Не погоджуюсь із вказаною відмовою відповідача щодо незабезпечення позивача орендованим житлом та нездійснення призначення, нарахування та виплати їй грошової компенсації за піднайом житла, позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно змісту норми п. 7.2 Інструкції №729 підставою розгляду відповідачем питання про укладення договору оренди житла є рапорт військовослужбовця, поданий на ім`я начальника відповідального підрозділу, органу, закладу чи установи СБУ. Суд першої інстанції встановив, що з рапортом про надання житла в оренду позивач до відповідача не зверталася. Відтак, у відповідача були відсутні підстави розглядати питання про оренду житлового приміщення для позивача. Крім того, позивач не надала доказів того, що вона зверталася з рапортом до уповноваженої особи (підрозділу) Управління СБУ у Львівській області про виплату грошової компенсації за оренду (найм, піднайм) житла у порядку та формі, що встановлені законодавством, то і відсутні підстави вважати, що відповідач допустив бездіяльність щодо розгляд такого звернення позивача. Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 №2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ) передбачено, що у разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. У разі відсутності можливості розміщення зазначених військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини та сімейних гуртожитках військова частина зобов`язана орендувати для військовослужбовців та членів їх сімей жиле приміщення або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 4 Порядку №450 грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця: особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Пунктом 5 Порядку №450 визначено, що для отримання грошової компенсації військовослужбовці разом з рапортом подають такі документи: копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України військовослужбовця та членів його сім`ї; копії документів, що засвідчують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) військовослужбовця та членів його сім`ї; інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї; копії довідок про реєстрацію місця проживання (перебування), видані органом реєстрації, на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який проживає разом з ним (військовослужбовці військових частин, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають довідку про склад сім`ї, видану командиром (начальником) цієї військової частини (підрозділу); копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки; належним чином завірену копію довідки про забезпечення житлом з попереднього місця проходження військової служби, видану квартирно-експлуатаційним органом (службою) Міноборони, Національної гвардії, відповідним підрозділом СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, МОН, ДКА, Управління державної охорони (крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження).

Відповідно до змісту норми п.9.3 Інструкції №729 компенсація за піднайом (найом) житлового приміщення здійснюється на підставі копії договору піднайму (найму, оренди) житлового приміщення, укладеного між військовослужбовцем та наймодавцем (орендодавцем, наймачем, який здає житлове приміщення в піднайом) житлового приміщення згідно із законодавством, а також оригіналів банківських квитанцій (прибуткових касових ордерів чи інших документів, що підтверджують факт здійснення військовослужбовцем оплати вартості піднайму (найму)), які надаються відповідному фінансовому підрозділу.

Згідно з п.7.2 Інструкції для укладення договору оренди житлового приміщення військовослужбовець подає рапорт начальнику відповідального підрозділу, до якого додаються: проект договору оренди житлового приміщення, який укладатиметься між орендодавцем та відповідальним підрозділом, з визначенням окремо розмірів орендної плати та житлово-комунальних послуг; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України військовослужбовця та членів його сім`ї, для яких орендується житло; копія документа, у якому зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); інформація (витяг, інформаційна довідка) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї; копії довідок про реєстрацію місця проживання (або перебування) особи на кожного члена сім`ї, який проживає разом із військовослужбовцем, форми яких визначено додатками 13, 14 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (військовослужбовці органів, закладів, установ, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за формою згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, а також копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на кожного члена сім`ї); копія довідки за матеріалами особової справи співробітника про склад його сім`ї; копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки.

У разі зміни місця проходження служби додатково надається довідка про забезпечення житлом (додаток 2) за попереднім місцем проходження військової служби (крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження).

Відповідно до п. 8.4 Інструкції для отримання грошової компенсації військовослужбовець (курсант) подає рапорт начальнику відповідального підрозділу разом з документами, перелік яких визначено пунктом 5 Порядку.

Із зверненнями (заявами, скаргами, пропозиціями) усі військовослужбовці мають право звертатися надсилаючи їх або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності. Заява чи скарга з інших питань службової діяльності подається безпосередньому командирові (начальникові) тієї особи, дії якої він оскаржує, а в разі, якщо особи, які подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, заява чи скарга подається в порядку підпорядкованості. У такому самому порядку подаються пропозиції.

Відповідний порядок звернення військовослужбовця встановлено ст. ст. 110-111 Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, дія котрого поширюється на військовослужбовців СБУ.

Відповідно до ст. 14 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Таким чином, відповідно до норми п. 7.2 Інструкції №729 підставою розгляду відповідачем питання про укладення договору оренди житла є рапорт військовослужбовця, поданий на ім`я начальника відповідального підрозділу, органу, закладу чи установи СБУ.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач шляхом надіслання засобами поштового зв`язку та /або особисто в тому числі чи через члена своєї сім`ї з рапортом про надання житла в оренду до відповідача не зверталася. Відтак, у відповідача були відсутні підстави розглядати питання про оренду житлового приміщення для ОСОБА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незабезпечення її орендованим житлом та зобов`язання відповідача орендувати їй житло, оскільки позивач з рапортом про надання житла в оренду до відповідача не зверталася.

Водночас, слід зазначити, що формою звернення для отримання грошової компенсації за піднайом жилого приміщення є також рапорт, як того вимагає Дисциплінарний статут Збройних Сил України та п. 8.4 Інструкції №729.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2020 чоловік позивача, ОСОБА_2 звернувся до начальника УСБУ у Львівській області із зверненням про те, що співробітники фінансового відділу СБУ у Львівській області не реєструють та не погоджують рапорт ОСОБА_1 на призначення компенсації за піднайом житла.

До вказаного звернення чоловік позивача - ОСОБА_2 додав безпосередній рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 , адресований начальнику Управління СБ України у Львівській області на виплату компенсації за піднайом житла від 28.02.2020 року разом з додатками (а. с. 10-12). Із змісту листа начальника Управління СБУ у Львівській області №62/21/К-201/14 від 01.04.2020 року слідує, що вказаний рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 надійшов на адресу вказаної посадової особи.

Однак, за наслідками розгляду вказаного рапорту відповідачем не було прийнято відповідного рішення про яке в установленому порядку поінформовано позивача у даній справі.

Водночас, колегією суддів враховано, що відповідно до пункту 4 Порядку №450 підставою для виплати грошової компенсації за найм військовослужбовцем житла є відповідний наказ командира (начальника) військової частини, який виноситься за результатами розгляду відповідного рапорту військовослужбовця.

За наведених обставин, до повноважень суду не відноситься розгляд рапорту позивача та прийняття відповідного рішення за результатами такого розгляду.

Пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

За наведених обставин, виявивши порушення закону суд вправі визнати таку бездіяльність протиправною та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії на усунення вказаних порушень.

Також колегія суддів зазначає, що суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішення, вчинення дії, чи допущення бездіяльності зобов`язаний врахувати закріплені у ч.2 ст. 2 КАС України критерії, а зокрема: 1) діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Врахувавши фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що посилання відповідача про неможливість розгляду рапорту ОСОБА_1 (щодо отримання грошової компенсації за піднайом жилого приміщення) у зв`язку з тим, що такий рапорт передано не особисто позивачем безпосередньому керівнику, а шляхом передачі вказаного рапорту одним із членів сім`ї такого військовослужбовця (на склад якої повинна виплачуватися така компенсація, або здійснюватися оренда житла) є безпідставними.

На думку суду апеляційної інстанції, така бездіяльність відповідача не відповідає критеріям закріпленим у ч. 2 ст. 2 КАС України щодо правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а також вимогам пропорційності, позаяк через надмірний формалізм відповідачем не було дотримано необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та цілями, на досягнення яких спрямований поданий рапорт щодо належного забезпечення військовослужбовця та членів його сім`ї орендованим житловим приміщенням чи компенсацією за піднайом житла по місцю проходження служби.

Окрім того, відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при ухваленні судового рішення, суд зобов`язаний застосовувати висновки Європейського суду з прав людини, в тому рахунку і наведені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року у яких Європейський суд зауважив, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки захист прав повинен бути не лише формальним, але й реальним. Також надмірні формальності не можуть покладатися в основу рішень адміністративного органу, якими б заперечувалася сутність змісту конституційно гарантованого права.

При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що не розгляд відповідачем по суті рапорту позивача та неприйняття за наслідками такого розгляду відповідного рішення є явищем надмірного формалізму, яке перешкоджає позивачу належним чином реалізувати свої права на отримання компенсації за найм житла.

Відповідно до статті 2 ч. 2 ст. 9 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод людини, громадянина та інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог у спосіб:

- визнання протиправною бездіяльності Управління Служби безпеки України у Львівській області щодо не розгляду в установленому порядку, поданого ОСОБА_1 рапорту, адресованого начальнику Управління Служби безпеки України у Львівській області щодо виплати компенсації за піднайом житла від 28.02.2020 року та не прийняття відповідного рішення (наказу);

- зобов`язання Управління Служби безпеки України у Львівській області розглянути в установленому порядку, поданий ОСОБА_1 рапорт, адресований начальнику Управління Служби безпеки України у Львівській області щодо виплати компенсації за піднайом житла від 28.02.2020 року з прийняттям відповідного рішення (наказу).

Враховуючи викладені обставини справи та положення законодавства, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати з прийняттям нового судового рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись статями 243, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 380/4103/20 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України у Львівській області щодо не розгляду в установленому порядку, поданого ОСОБА_1 рапорту, адресованого начальнику Управління Служби безпеки України у Львівській області щодо виплати компенсації за піднайом житла від 28.02.2020 року та не прийняття відповідного рішення (наказу).

Зобов`язати Управління Служби безпеки України у Львівській області (КОД , адреса: 79012 м. Львів вул. Вітовського,55) розглянути, поданий ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) рапорт, адресований начальнику Управління Служби безпеки України у Львівській області щодо виплати компенсації за піднайом житла від 28.02.2020 року з прийняттям відповідного рішення (наказу) за результатами розгляду вказаного рапорту.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 22 жовтня 2020 року.