Справа № 380/3398/20
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/3398/20 пров. № А/857/10866/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року, головуючий суддя Кухар Н.А., ухвалене о 14:45 год. у м. Львові, повний текст якого складено 11.08.2020 року, у справі за адміністративним позовом Першого заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №3 до Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2020 року позивач Перший заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №3 звернувся в суд з позовом до Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитіського району Львівської області щодо не утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей; зобов`язати Давидівську сільську раду об`єднаної територіальної громади Пустомитіського району Львівської області виконати у повному обсязі визначені законодавством повноваження спрямовані на утворення у складі виконавчих органів ради у служби у справах дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що Давидівською сільською радою об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області служба у справах дітей не утворена, функції з питань захисту прав дітей на території населених пунктів, які увійшли до об`єднаної територіальної громади, здійснює служба у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитіського району Львівської області щодо не утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей; зобов`язано Давидівську сільську раду об`єднаної територіальної громади Пустомитіського району Львівської області виконати у повному обсязі визначені законодавством повноваження спрямовані на утворення у складі виконавчих органів ради у служби у справах дітей.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Давидівська сільська рада об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в оскарженому рішенні судом не наведено яких саме допущено порушень вимог законодавства у сфері охорони дитинства щодо захисту прав дітей у складі відповідних виконавчих органів відповідача щодо неутворення служби у справах дітей.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, до Давидівської об`єднаної територіальної громади, яка створена у 22.08.2016 року, приєдналися 12 населених пунктів Пустомитівського району, на території яких проживає 2266 дитини, 10 дітей сиріт та позбавлених батьківського піклування, дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах (з неблаголучних сімей). Проте, у порушення вимог законодавства у сфері охорони дитинства щодо захисту прав дітей у складі відповідних виконавчих органів Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади не утворено службу у справах дітей.

Відповідно до Концепції реформування місцевого самоврядування та територіальної організації влади в Україні, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 року № 333, формування ефективного місцевого самоврядування повинно стати запорукою створення і підтримки повноцінного життєвого середовища для громадян, у тому числі дітей, надання високоякісних та доступних послуг на відповідній території.

У зв`язку з розширенням повноважень сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад щодо провадження діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, постановами КМ України від 15.11.2017 року № 877 та від 11.04.2018 року № 301 внесені зміни до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, згідно із якими сільські, селищні, міські ради об`єднаних територіальних громад мають самостійно здійснювати діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, зокрема передано об`єднаним територіальним громадам повноваження стосовно влаштування під опіку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Давидівською сільською радою об`єднаної територіальної громади Пустомитіського району Львівської області не утворено у складі відповідних виконавчих органів щодо повноважень з забезпечення, дотримання та захисту прав дитини.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Давидівська сільська рада об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області як орган місцевого самоврядування, допустила у спірних правовідносинах протиправну бездіяльність, оскільки всупереч вимогам ст. ст. 5, 8, 23-1, 25 Закону України Про охорону дитинства, ст. ст. 4, 6, 7, 12 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, ст. 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, п. п. 6, 7 Порядку взаємодії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів та установ під час забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю, затвердженого постановою КМ України від 03.10.2018 № 800, п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 № 866, у складі відповідних виконавчих органів Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області не утворила службу у справах дітей.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 4 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 99 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

У позовній заяві Перший заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №3 посилається на порушення у спірних правовідносинах суспільних інтересів та інтересів держави у сфері охорони дитинства щодо реалізації в повному обсязі завдань та заходів державної політики з питань соціально-правового захисту дітей - мешканців громади.

У спірних правовідносинах мова йде про захист прав конкретних осіб, а саме 2266 дитини, які проживають на території Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області, але не про інтерес держави, як потребу у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

В такому випадку правом на звернення до суду для захисту прав дітей наділені батьки (чи особи, які їх замінюють), або прокурор в інтересах громадянина, але не прокурор в інтересах держави.

Такого висновку у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 04.02.2019 року у справі № 812/464/18.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що адміністративний позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Як встановлено п. 1 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

У відповідності до ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції та залишення позовні заяви без розгляду, оскільки адміністративний позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 240, 243, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області задовольнити частково, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі №380/3398/20 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький
Повний текст постанови складено 23.10.2020 року.