Справа № 540/2955/20
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2955/20
10 год. 50 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Воронцовій К.С.,

за участю представника відповідача - Іванової С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору,

встановив:

Міністерство внутрішніх справ України (далі - позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанов від 09.09.2020 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 20000 грн та витрат виконавчого провадження у сумі 132,81 грн. у ВП №62981467;

- скасувати постанови від 09.09.2020 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 20000 грн та витрат виконавчого провадження у сумі 132,81 грн. у ВП №62981467 .

Ухвалою суду від 12.10.2020 року відкрито спрощене провадження у справі, відстрочено Міністерству внутрішніх справ України сплату судового збору за подання позову до винесення рішення по справі, судове засідання призначене на 22.10.2020 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно ч.9 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Позивач стверджує, що на виконання рішення суду у справі №540/1845/19 МВС України 08.09.2020 р. прийнято рішення про затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Однак, державним виконавцем 09.09.2020 р. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору у ВП №62981467, тобто після фактичного виконання рішення суду. У зв`язку із зазначеним вважає, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження не законними та такими, що підлягають скасуванню.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи позивач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань не подавав.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, із змісту якого заперечує проти задоволення позову мотивуючи наступним. У відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження 09.09.2020 р. прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 20000,00 грн. Разом з тим, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини). Вказує, що законодавством чітко зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження виноситься державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, вважає посилання позивача на виконання рішення суду в добровільному порядку безпідставним, оскільки боржником не повідомлено державного виконавця про повне або часткове виконання рішення суду. З огляду на зазначене, вважає вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини суд вказує наступне.

Як встановлено судом, 09.09.2020 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Дмитром Євгеновичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62981467 з виконання виконавчого листа № 540/1845/19, виданого 28.07.2020 р. Херсонським окружним адміністративним судом.

Одночасно з цим, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Дмитром Євгеновичем винесено постанову ВП №62981467 про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України виконавчого збору в сумі 20 000,00 грн. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження про визначення для боржника Міністерства внутрішніх справ України загальної суми мінімальних витрат 132,81 грн.

Не погодившись із вказаними постановами про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.09.2020 року ВП №62981467, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ч.3 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч.9 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 8 Розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012року за №489/20802, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Згідно п.2 Розділу 6 Інструкції витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Враховуючи вищевикладені норми права, в аспекті спірних правовідносин, суд зазначає, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) та мінімальних витрат виконавчого провадження пов`язується з початком примусового виконання рішення. Проте, виконавчий збір та мінімальні витрати виконавчого провадження не стягуються у випадку, коли боржник самостійно виконав рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Відтак, дослідженню в даному випадку підлягає чи виконано рішення суду та дата виконання.

З матеріалів долучених позивачем до позовної заяви судом встановлено, що висновком УМВС України в Херсонській області від 08.09.2020 р. ОСОБА_1 призначена одноразова грошова допомога у зв`язку з інвалідністю у розмірі 252 600,00 грн.

Суд зауважує, що вказаним висновком повністю виконано рішення Херсонського окружного адміністративного суду у справі №540/1845/19, оскільки вказаним рішенням МВС України було зобов`язано саме «прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності».

Крім того, позивачем головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченку Д.Є. було направлено заяву про закінчення виконавчого провадження від 02.10.2020 р. №12/6-1998, у зв`язку з фактичним виконанням рішення у повному обсязі. Також позивач просив звільнити його від сплати виконавчого збору на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд відмічає, що відповідач вимоги ухвали суду від 12.10.2020 р. щодо зобов`язання надати завірені копії матеріалів виконавчого провадження не виконав, оскільки долучені до відзиву копії документів належним чином не засвідчені. Крім того, варто зазначити, що надані відповідачем копії документів не місять логічної послідовності, копії окремих документів неповні (наявна або перша, або остання сторінка документу), у зв`язку з чим неможливо встановити цілісність та остаточний зміст наданих документів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови від 09.09.2020 р. про стягнення виконавчого збору та про мінімальний розмір витрат виконавчого провадження необхідно скасувати, оскільки фактичне виконання рішення суду відбулося до відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення.

Зважаючи на вищезазначене суд задовольняє позовні вимоги.

Нормами ч.2 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Розподіл судових витрат здійснюється судом на підставі ст.133,139 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. від 09.09.2020 р. ВП №62981467 про стягнення виконавчого збору.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. від 09.09.2020 р. ВП №62981467 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Стягнути з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул.Городецького, 13, ) судовий збір в Державний бюджет України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 105000000