Справа № 420/3122/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3122/20
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Стас Л.В.,

суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , (далі - ОСОБА_1 , позивач/скаржник) звернувся до суду з позовом до Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба, відповідач), в якому просив (з урахуванням уточнень):

- визнати протиправною бездіяльність щодо не розгляду та ненадання (направлення) відповіді на скаргу від 31 січня 2020 року у строк, відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР);

- зобов`язати повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 31 січня 2020 року за вихідним номером В-626 та надати обґрунтовану і повну відповідь.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що ним своєчасно не отримано від відповідача відповідь на його скаргу та заяву з проханням повідомити про результати розгляду скарги, у зв`язку з чим ОСОБА_1 впевнений у протиправній бездіяльності відповідача, яка полягає в ігноруванні положень Конституції та Закону №393/96-ВР.

Разом з тим, ОСОБА_1 вказує на те, що відповідачем взагалі не надано вмотивовану відповідь на всі поставлені в скарзі питання.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник послався на практику Верховного Суду, викладену в постанові від 27 лютого 2020 року у справі №818/1203/16 (К/9901/33399/18) за якою, належним підтвердженням отримання відповіді на звернення може бути лише розписка про вручення, або інформація з АТ «Укрпошта».

Разом з тим, відповідачем жодного доказу на підтвердження отримання позивачем відповіді на скаргу, до суду не надано. Більш того, відповідачем навіть не надано до суду доказів направлення ОСОБА_1 відповіді на скаргу засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» простою рекомендацією, хоча листи направленні засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» простою кореспонденцією мають свій ідентифікаційний номер, за яким їх переміщення може відстежуватися.

Також, скаржник вказує на відсутність належних доказів направлення в установлений термін відповіді на скаргу засобами електронного зв`язку, що не спростовується відповідачем.

ОСОБА_1 наполягає на тому, що відповідач взагалі не розглянув та не надав належну відповідь на скаргу в частині вирішення питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_2 .

В обґрунтування викладеного ОСОБА_1 зазначив, що відповідно надуманих ОСОБА_2 порушень, відносно нього проведено низку службових розслідувань, оголошено догану, які рішенням суду у справі №420/4243/19 визнанні протиправними та скасовані.

Втім, з 25 лютого 2019 року ОСОБА_1 був відсторонений від виконання обов`язків щодо здійснення реєстрації транспортних засобів саме на підставі листа начальника ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_2 , чим порушені його права на виконання функцій головного спеціаліста в державній установі.

При цьому, скаржник наполягає на тому, що до цих пір його права не були відновлені, оскільки відповідач, отримавши скаргу від 31 жовтня 2020 року, не розглянув всі питання зазначені в скарзі, не вжив жодних заходів щодо усунення порушень його прав як державного службовця, та не надав своєчасно обґрунтовану відповідь.

10 серпня 2020 року Державною службою з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів подано до суду відзив на апеляційну скаргу за яким відповідач наголошує на тому, що ним здійснено всі передбачені чинним законодавством дії щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 31 січня 2020 року, а отже порушень вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо розгляду вказаної скарги відсутні, в тому числі й щодо термінів її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні на підставі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 (а.с.4).

ОСОБА_1 працював на посаді головного спеціаліста відділу реєстрації сільськогосподарської техніки ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області.

Відповідно до наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 18 травня 2020 року №146-к «Про звільнення ОСОБА_1 », позивач звільнений із вказаної посади за угодою сторін з 19 травня 2020 року.

31 січня 2020 року позивач звернувся до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів із скаргою, в якій просив вирішити питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника ГУ Держприродслужби в Одеській області ОСОБА_2 ; щодо надання головному спеціалісту відділу реєстрації сільськогосподарської техніки ГУ Держприродслужби в Одеській області ОСОБА_1 доступу до єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо - будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів. Про результати розгляду скарги позивач просив повідомити на електрону адресу та адресу місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зазначену скаргу вручено адресату (Держпродспоживслужбі) 03 лютого 2020 року (а.с.6-8,10).

На підставі того, що відповіді про розгляд скарги та прийняття міри реагування протягом періоду, що перевищує термін її розгляду ОСОБА_1 не отримав, 07 квітня 2020 року, засобами електронного зв`язку, позивач звернувся до Держпродспоживслужби із заявою, в якій просив повідомити про результати розгляду скарги від 31 січня 2020 року та про прийняте рішення (а.с.11, 12).

14 травня 2020 року Держпродспоживслужбою до суду надіслано відзив на позовну заяву з додатками, серед яких: копія листа від 02 березня 2020 року №В-1501/В-626; копія листа від 10 квітня 2020 року №В-2591/В-1918; роздруківки контрольно-реєстраційної карти щодо листа Держпродспоживслужби від 02 березня 2020 року №В-1501/В-626 та від 10 квітня 2020 року №В-2591/В-1918; скріншот відправлення листа Держпродспоживслужби від 10 квітня 2020 року №В-2591/В-1918 на електронну адресу ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 »

З вказаних документів колегією суддів встановлено, що 16 квітня 2020 року о 14:09 год. з електронної адреси « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на електрону адресу позивача « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відправлено відповідь на звернення, щодо неотримання відповіді (а.с.39, 53).

З тексту листа Держпродспоживслужби від 10 квітня 2020 року вих.№В-2591/В-1918 вбачається повідомлення позивача про те, що відповідь на лист від 31 січня 2020 року надано листом від 02 березня 2020 року вих.№В-1501/В-626 та направлено за адресою, яка була зазначена у зверненні ( АДРЕСА_1 .) (а.с.36).

Докази направлення листа від 02 березня 2020 року вих.№В-1501/В-626 засобами поштового зв`язку в матеріалах справи відсутні.

З роздруківки контрольно-реєстраційної карти щодо листа Держпродспоживслужби від 02 березня 2020 року №В-1501/В-626 та від 10 квітня 2020 року №В-2591/В-1918 вбачається, що сектором нагляду і реєстрації сільськогосподарської техніки 02 березня 2020 року зареєстровано вихідний документ за №В-1501/В-626 до документа ЗВГ №В-626 від 04 лютого 2020 року ОСОБА_1 . У розділі «Кому направлено, дата, індекс» - інформація відсутня.

З тексту листа від 02 березня 2020 року вих.№В-1501/В-626 вбачається повідомлення позивача про результати розгляду його скарги від 31 січня 2020 року, зазначивши, що дисциплінарне провадження стосовно позивача здійснювалось відповідно до ч.3 ст.63 Закону України «Про державну службу» на підставі доповідної записки ОСОБА_3 , згідно з якою ОСОБА_3 , як начальник відділу реєстрації сільськогосподарської техніки ГУ Держпродспоживслужбив Одеській області та безпосередній керівник має право вносити клопотання керівнику державної служби про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.

Щодо вирішення питання доступу до реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, зазначено, що завдання та обов`язки посадової особи у сфері нагляду (контролю) у системі інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу передбачено посадовою інструкцією головного спеціаліста відділу реєстрації сільськогосподарської техніки, затвердженого наказом ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 13 листопада 2017 року №582, з посадовими обов`язками позивача було ознайомлено 05 грудня 2017 року, а тому окрім здійснення реєстрації сільськогосподарської техніки головні спеціалісти відділу виконують ряд інших обов`язків, при виконанні яких доступ до реєстру не є обов`язковим (а.с.34-35).

Не погоджуючись з викладеним ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідь відповідача, оформлена листом від 02 березня 2020 року вих.№В-1501/В-626 за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 , відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян», оскільки звернення розглянуто уповноваженою особою, у строки, що передбачені законом, з наданням чітких, аргументованих та виключних відповідей на поставлені позивачем питання, у зв`язку з чим бездіяльність відповідача в даному випаду відсутня.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції не правильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Закону України «Про звернення громадян».

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР(далі - Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідност.3 Закону №393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до частин 1, 3 ст.7 Закону №393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Згідно ч.1 ст.16 Закону №393/96-ВР, скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Статтею 18 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право (серед іншого) одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

В свою чергу, відповідно ст.19 вказаного Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані (серед іншого) об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до ст.20 Закону №393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Так, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скарга позивача була розглянута з наданням чітких, аргументованих та виключних відповідей на поставлені позивачем питання, з огляду на таке .

З тексту листа-відповіді Держпродспоживслужби від 02 березня 2020 року В-1501/В-626 на звернення позивача від 31 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у наданні доступу до Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших машин. Роз`яснено, що згідно посадової інструкції головного спеціаліста відділу реєстрації сільськогосподарської техніки, затвердженої наказом ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 13 листопада 2017 року №582, окрім здійснення реєстрації сільськогосподарської техніки головні спеціалісти виконують ряд інших повноважень, при виконанні яких доступ до реєстру не є обов`язковим.

Вказано про те, що згідно пункту 1.6. Положення про Єдиний реєстр для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого наказом Мінагрополітики від 22 січня 2013 року №29, реєстраторами Реєстру є Держатель та державні інспекції сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, які вносять або вилучають відомості про зареєстровані машини, їх технічний стан, систематизують відомості про їх власників та виконують інші функції, передбачені цим Положенням, а також суб`єкти господарювання, які вносять відомості про результати проведення обов`язкового технічного контролю машин, відомості про видачу та використання відповідних документів на реалізацію машин та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери (а.с.34).

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що у зазначеному листі-відповіді, в порушення вимог статті 19 Закону №393/96-ВР, не вирішено всіх питань заявлених у скарзі ОСОБА_1 , а саме: на питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_2 відповіді не надано.

При цьому, колегія суддів наголошує, що висновки Держпродспоживслужби з приводу дисциплінарного провадження відносно позивача не є відповіддю на поставлене питання в скарзі від 31 січня 2020 року щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідального начальника ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_2 .

В свою чергу, колегія суддів також не погоджується з висновком суду першої інстанції про виконання відповідачем обов`язку щодо належного повідомлення позивача про наслідки розгляду скарги і суть прийнятого рішення, з огляду на таке.

Пунктом 123 Інструкції з діловодства та документування управлінської інформації в електронній та паперовій формі в Держпродспоживслужбі, затвердженої наказом Державної служби України з питань безпечності харчування продуктів та захисту споживачів від 30 серпня 20 19 року №832 (далі - Інструкція) передбачено, що усі вхідні, вихідні, інші документи незалежно від форми їх створення, підготовленні в Держпродспоживслужбі, реєструється в системі електронного документообігу.

Відповідно до п.126 Інструкції для забезпечення реєстрації документів в системі електронного документообігу Держпродспоживслужби заповнюється реєстраційно-моніторингова карта, до якої вносяться всі обов`язкові та, у разі потреби, додаткові реквізити документа відповідно до вимог цієї Інструкції.

Згідно п.143 Інструкції реєстрація вихідних електронних документів здійснюється в автоматизованому режимі системою електронного документообігу після їх підписання.

Пунктами 208, 209 Інструкції встановлено, що електронний документ вважається отриманим адресатом з моменту надходження відправнику електронного повідомлення із зазначеним часом про доставку цього документа адресату.

У разі ненадходження відправнику протягом шести годин з моменту відправки електронного документа, електронного повідомлення про доставку цього документа адресату вважається, що такий документ адресатом не одержано. У такому випадку відправник вживає всіх можливих заходів до забезпечення одержання адресатом відповідного документа в електронній формі.

Вихідні документи у паперовій формі, створені Держпродспоживслужбі, та/або паперові копії електронних документів надсилаються адресатам, які не є учасниками системи взаємодії, з використанням засобів поштового зв`язку, електрозв`язку, а також доставляються кур`єрською, фельд`єгерською службою.

Відповідно до п.210 вказаної Інструкції опрацювання документів для відправлення засобами поштового зв`язку здійснюється службою діловодства Держпродспоживслужби відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270.

Вихідні документи опрацьовуються і надсилаються централізовано в день їх надходження від структурних підрозділів - виконавців або не пізніше наступного робочого дня.

Не допускається надсилання або передача документів без їх реєстрації у службі діловодства.

Під час приймання від виконавців вихідних документів працівники служби діловодства зобов`язані перевірити: правильність оформлення документа (склад і розміщення в ньому всіх реквізитів); наявність і правильність зазначення адреси; наявність на документі відмітки про додатки; наявність усіх необхідних підписів на документі та додатках до нього; наявність віз на копії вихідного документа, що залишається у справах установи; наявність і повноту додатків; відповідність кількості примірників кількості адресатів.

Документи, що надсилаються одночасно одному і тому самому адресатові, вкладаються в один конверт (упакування). На конверті зазначається адреса, за необхідності проставляються реєстраційні індекси всіх документів, які містяться у конверті.

Структурні підрозділи та окремі виконавці зобов`язані передавати вихідні документи та інші поштові відправлення до служби діловодства у години, встановлені для цього інструкцією з діловодства установи.

Пунктом 216 Інструкції встановлено, що документи, що доставляються фельд`єгерською службою, передаються адресатам під розписку у відповідній книзі.

Дослідивши наявну в матеріалах справи Реєстраційно-контрольну карту Держпродспоживслужби колегією суддів встановлено, що сектором нагляду і реєстрації сільськогосподарської техніки 02 березня 2020 року зареєстровано вихідний документ за №В-1501/В-626 до документа ЗВГ №В-626 від 04 лютого 2020 року ОСОБА_1 , разом з тим, у розділі «Кому направлено, дата, індекс» відсутня інформація.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що запис в Реєстраційно-контрольній картці Держпродспоживслужби не може свідчити про виконання відповідачем зобов`язання про повідомлення громадянина стосовно результату перевірки звернення і суть прийнятого рішення, оскільки вказаний доказ не містить інформацію про правильність оформлення документа (склад і розміщення в ньому всіх реквізитів), наявність і правильність зазначення адреси ОСОБА_1 та чи отримано такий лист позивачем.

Так, Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2020 року у справі №818/1203/16 вказав про те, що посилання на реєстр вихідної кореспонденції відповідача не заслуговує на увагу, оскільки факт отримання відповіді може бути підтверджений лише наявністю відповідної розписки про вручення, або інформацією з УДППЗ «Укрпошта».

Разом з тим, інших належних доказів направлення відповідачем ОСОБА_1 відповіді на скаргу від 31 січня 2020 року в матеріалах справи не міститься.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі №826/16127/17 дійшов до висновку про те, що копія реєстру вихідних документів, що відправляються простою письмовою кореспонденцією, не є фактом скерування даного реєстру на вузол поштового зв`язку.

При цьому, колегія суддів наголошує, що доказів направлення відповіді на скаргу позивача засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» простою кореспонденцією, матеріали справи теж не містять.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач своєчасно у письмовій формі повідомив позивача про результати розгляду скарги і суті прийнятого рішення, тобто діяв в межах вимог статей 18-20 Закону №393/96-ВР.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем, в порушення вимог чинного законодавства, не забезпечено поновлення порушених прав позивача, шляхом виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень, своєчасно у письмовій формі не повідомлено позивача про результати розгляду скарги і суті прийнятого рішення.

Вказані обставини залишені поза увагою судом першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення на підставі неправильного застосування норм матеріального права.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суд вирішив питання щодо судових витрат відповідно ст.ст. 139-143 КАС України.

Частиною 6 ст.139 КАС України встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно Довідки №895770 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, таким чином, згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільнений.

Таким чином, розподіл судових витрат у даній справі не передбачено, оскільки позивач при розгляді справи не поніс судові витрати.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів щодо не розгляду та ненадання (направлення) відповіді на скаргу від 31 січня 2020 року у строк відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР.

Зобов`язати Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 31 січня 2020 року за вихідним номером В-626 та надати обґрунтовану і повну відповідь.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному провадженні до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 22.10.2020 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.