Справа № 240/9926/20
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
26 жовтня 2020 року м. Житомир справа № 240/9926/20
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з громадянина ОСОБА_1 кошти вартості предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися у сумі 6866 грн. 16 коп та стягнути на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з громадянина ОСОБА_1 кошти одноразової грошової допомоги у сумі 8803 грн 11 коп.
В обґрунтування позову вказує, що за весь час проходження служби солдат ОСОБА_1 перебував на забезпеченні військової частини НОМЕР_1 та, зокрема, отримував речове майно передбачене нормами наказу МВС України від 07.06.2017 №475 "Про речове забезпечення Національної гвардії України". На момент звільнення із військової служби солдат ОСОБА_1 не провів повний розрахунок із військовою частиною НОМЕР_1 , а в п. 18 Розділу III наказу МВС України від 07.06.2017 №475 зазначено, що разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки- розрахунку на утримання вартості речового майна. Тобто солдат ОСОБА_1 зобов`язаний компенсувати військовій частині НОМЕР_1 кошти у сумі 6866 грн 16 коп, що підтверджується довідкою-розрахунком вартості речового майна на утримання від 03.01.2020 №2. Крім цього солдат ОСОБА_1 під час проходження військової служби отримував одноразову грошову допомогу згідно вимог наказу МВС України від 15.03.2018 №200 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам" у розмірі 8 (восьми) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказує, що ч. 3 Розділу XXI наказу МВС України від №200 зазначено, що одноразова грошова допомога підлягає стягненню з військовослужбовців, визначених у пункті 1 цього розділу, у сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту та звільнення з військової служби через службову невідповідність. Вказує, що відповідача звільнено зі служби через службову невідповідність.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 позовну заяву залишено без руху.
На виконання вимог ухвали від 06.07.2020 до суду 22.07.2020 надійшла заява про поновлення строк на звернення до суду з позвною заявою.
У період із 13.07.2020 по 31.07.2020 головуюча суддя перебувала у відпустці.
Заяву позивача, що надійшло до суду 22.07.2020 передано судді 03.08.2020.
Ухвалою суду від 06.08.2020 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено строк звернення до суду. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) учасників справи.
Копію ухвали 10 серпня 2020 року направлено на адресу відповідача, яка вказана у позовній заяві. До суду 18 вересня 2020 року повернувся конверт із вкладенням із відміткою відділення поштового зв`язку, що причиною повернення є закінчення терміну зберігання.
До суду 23.10.2020 повернувся конверт із вкладенням із відміткою відділення поштового зв`язку, що причиною повернення є закінчення терміну зберігання.
Відзив на позовну заяву не надходив, а тому в силу приписів ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністратвиного судочинства України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Щодо стягнення коштів вартості предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися у сумі 6866 грн 16 коп.
Встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України та був звільнений у запас наказом №1 о/с від 02.01.2020 відповідно підпункту "д" пункту 2 частини п`ятої ст.26 "Про військовий обов`язок і військову службу" (через службову невідповідність).
Відповідно до Наказу №2 від 03.01.2020 (по стройовій частині), припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 03.01.2020 солдата ОСОБА_1 (а.с. 5).
Згідно довідки - розрахунку №1 вартості речового майна на утримання з солдата ОСОБА_1 , відповідач отримав речове майно згідно з переліком, частину якого відповідач не зносив у встановлені строки, на суму 6866,16 грн.
У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості за речове майно, яке не вислужило встановлений термін експлуатації, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі Закон №2011).
Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №2011 дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Абзацом 2 частини 1 статті 91Закону №2011 речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно абзацу 7 пункту 4 розділу ІІІ Порядку №232 у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Враховуючи, що ОСОБА_1 був звільнений з військової служби через службову невідповідністю, а тому зобов`язаний відшкодувати суму вартості виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення коштів одноразової грошової допомоги у сумі 8803 грн 11 коп.
Відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» розроблено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 15.03.2018 №200 (далі - Інструкція №200). Ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України, які обіймають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини).
Пунктом 1 Розділу ХХІ Інструкції №200, встановлено, що військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, передбаченого у додатку 1 до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та вступу до виконання обов`язків за посадою, на яку вони призначені, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах: особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року;
У позовній заяві позивач вказує, що відповідачу було нараховано та виплачено одноразова грошова допомога в розмірі восьми розмірів прожиткового мінімуму.
Як вбачається з розрахунку №19/1, відповідачу було виплачено одноразову грошову допомогу при підписанні першого контракту в сумі 9397,33 грн.
Пунктом 3.Розділу ХХІ Інструкції №200 визначено, що одноразова грошова допомога підлягає стягненню з військовослужбовців, визначених у пункті 1 цього розділу, у сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту, у разі дострокового припинення (розірвання) першого контракту та звільнення з військової служби (направлення для проходження строкової військової служби) у зв`язку із:
систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;
набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади;
позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку;
набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;
установленням за результатами спеціальної перевірки відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади;
застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади»;
через службову невідповідність.
Судом безспірно встановлено, що Наказом №1 о/с від 02.01.2020 ОСОБА_1 було звільнено у запас відповідно підпункту "д" пункту 2 частини п`ятої ст.26 "Про військовий обов`язок і військову службу" (через службову невідповідність).
Відповідно розрахунку №19/1, станом на 03.01.2020 сума видачі на руки: -8803,11грн.
Доказів добровільної сплати відповідачем 8803,11 грн, матеріали адміністративної справи не містять.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно частини 2 цієї ж статті, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи, що у цій справі задоволено позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України як суб`єкта владних повноважень, судовий збір з відповідача на користь позивача стягненню не підлягає.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) вартість виданих предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися в сумі 6866 (шість тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень 16 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) одноразову грошова допомога в сумі 8803 (вісім тисяч вісімсот три) гривні 11 копійок, виплачену при укладенні першого контракту та вступу до виконання обов`язків за посадою.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук