Справа № 760/7248/20
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/721/20
Справа №760/7248/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №4 управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в м. Києві Ярмоленка Вячеслава Миколайовича, третя особа Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати дії інспектора роти №3 батальйону №4 управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в м. Києві Ярмоленко В.М. щодо зупинки транспортного засобу Lexus ES350 д.н. НОМЕР_3 12.03.2020 року та накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 незаконними та визнати постанову ДП 18 №743761 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі незаконною та її скасувати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.03.2020 року відповідачем складено відносно нього постанову серії ДП18 №743761 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 510,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом Lexus ES350 д.н. НОМЕР_3 , 12.03.2020 року рухаючись по вул. Велика Васильківська у м. Києві порушив п. 17.1 ПДР.

Вважає зазначену постанову незаконною з огляду на наступне.

Вважає, що відповідач формально підійшов до розгляду справи та не забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновок, про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними доказами.

Зазначив, що він здійснив виїзд з другорядної перпендикулярної вулиці (виїзд із двору будинку №75 по вул. В. Васильківська, дитяча музична школа №10) повернувши на вул. В. Васильківська на крайню праву смугу по напрямку руху потоку (смуга для маршрутних транспортних засобів) та одразу перестроївся у лівий від смуги для маршрутних засобів ряд.

Правилами дорожнього руху, а саме п. 17.2 ПДР дозволяється заїжджати на полосу для маршрутних транспортних засобів під час виїзду на дорогу, що і було зроблено позивачем.

Однак, інспектор Ярмоленко В.М. не прийняв до уваги пояснення позивача та на місці зупинки почав розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор допустив ряд грубих порушень норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а дії інспектора є незаконними.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.03.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що 12.03.2020 року, під час виконання службових обов`язків, перебуваючи на патрулюванні екіпажем було виявлено автомобіль Lexus ES350 д.н. НОМЕР_3 , під керуванням позивача, який по вул. Велика Васильківська, порушуючи п. 17.1 ПДР, здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів. Після чого було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб.

Після зупинення автомобіля, підійшовши до водія, Інспектор, назвав своє прізвище та ім`я, посаду та спеціальне звання, поінформував водія про причину зупинки транспортного засобу.

В подальшому, керуючись статтями 268, 278, 279 КУпАП, Інспектор, роз`яснив позивачу його права і обов`язки, зазначив порушення, яке вчинив позивач, а саме рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, в порушення п. 17.1 ПДР. Інспектором було здійснено дослідження та оцінка доказів, а саме усні пояснення Позивача та напарника, який також був свідком зазначеного порушення. Після чого було повідомлено позивача про прийняте по справі рішення та винесення постанови.

Разом з тим, як вбачається з файлу VIDEO l (зроблено за допомогою нагрудної камери поліцейського АА00377), позивач дійсно рухався по смузі для громадського транспорту, і лише після подання звукового сигналу автомобілем поліції - почав перестроюватися в іншу смугу для руху. На відеозаписах VIDEO 2, VIDE0 3, VIDEO 4 зафіксовано розгляд справи та винесення постанови.

Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини четвертої статті 258 КУпАП.

Слід також зазначити, що Інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі.

Таким чином, Інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених статтею 268 КУпАП при розгляді справи.

За таких обставин вважає, що відсутні підстави для скасування постанови з мотивів, наведених в позовній заяві.

Такого ж висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду в своїй постанові від 11.06.2019 у справі № 379/78/19.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, Інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому вона є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №743763 від 12.03.2020 року вбачається, що 12.03.2020 року о 14:25 за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, позивач керуючи автомобілем Lexus ES350 д.н. НОМЕР_3 , здійснив рух смугою для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 ПДР. Lexus ES350 д.н. НОМЕР_3

Зазначеною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Звертаючись з позовом до суду про визнання дій відповідача протиправними та скасування вищевказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач посилався на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав того, що він не вчиняв адміністративного правопорушення вказаного в постанові; інспектором не зафіксовано показів свідків та не надано доказів такого порушення.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної владі та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, і межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності: законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справі про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону Правил Дорожнього Руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху створювати безпечні умови для дорожнього руху. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють ПДР.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальний вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо) повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Частиною третьою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначає випадки у разі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. До них також відносяться, якщо водій порушив ПДР.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної Постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини четвертої статті 258 КУпАП.

Статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Слід зазначити, що 12.03.2020 року під час виконання службових обов`язків, перебуваючи на патрулюванні е

Після зупинення автомобіля, підійшовши до водія, Інспектор, назвав своє прізвище та ім`я, посаду та спеціальне звання, поінформував водія про причину зупинення транспортного засобу.

В подальшому, керуючись статтями 268, 278, 279 КУпАП, Інспектор, роз`яснив Позивачу його права і обов`язки, зазначив порушення, яке вчинив позивач, а саме здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 ПДР. Інспектором було здійснено дослідження та оцінка доказів, а саме усні пояснення позивача та напарника, який також був свідком зазначеного порушення. Після чого було повідомлено позивача про прийняте по справі рішення (накладення штрафу на позивача в розмірі 510,00 грн.) та винесення постанови.

Вказане підтверджується відеозаписом зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського АА00377.

Крім того, як вбачається з файлу VIDEO l позивач рухався по смузі для громадського транспорту, і лише після подання звукового сигналу автомобілем поліції почав перестроюватися в іншу смугу для руху. На відеозаписах VIDEO 2, VIDE0 3, VIDEO 4 зафіксовано розгляд справи та винесення постанови.

За змістом положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, п`ятою-шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, зафіксованих в автоматичному режимі, зокрема, передбаченого статтею 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 16.08.2019 у справі № 524/3206/16-а.

Твердження позивача щодо неможливості розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення є необґрунтованими.

Згідно статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Таким чином, відповідачем було розпочато розгляд справи відразу, після його представлення.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке порушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи "Максименко проти України' обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться пре позбавлення особи свободи.

Санкція статті 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно де положень частини четвертої статті 258 КУпАП.

Слід також зазначити, що Інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі.

Таким чином, Інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених статтею 268 КУпАП при розгляді справи.

За таких обставин відсутні підстави для скасування постанови з мотивів, наведених в позовній заяві.

Такого ж висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду в своїй постанові від 11.06.2019 року у справі № 379/78/19.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, Інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому вона є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Відтак, твердження позивача, викладені у позові є необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію України», статтями 122, 222, 258, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №4 управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в м. Києві Ярмоленка Вячеслава Миколайовича, третя особа Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя