Справа № 160/6790/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2020 року Справа № 160/6790/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
23.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Дніпро» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просило ( з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 01.09.2020:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Осельської Тетяни Петрівни від 22.04.2020 про закінчення виконавчого провадження ВП № 57538125;
Ухвалою суду від 25.06.2020 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Дніпро» було залишено без руху із встановленим строком для усунення недоліків, шляхом надання до суду документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) за подання адміністративного позову немайнового характеру у відповідності до Закону України «Про судовий збір» у сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 102,00 грн.
Ухвалою суду від 16.07.2020 було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні.
01.09.2020 до суду від представника позивача надійшла заяву про зміну предмета позову, в якій останній просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Осельської Тетяни Петрівни від 22.04.2020 про закінчення виконавчого провадження ВП № 57538125;
Ухвалою суду від 02.09.2020 було прийнято до розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Дніпро» про зміну предмета позову у справі №160/6790/20, ухвалено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням заяви про зміну предмета позову за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні.
10.09.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою суду від 22.09.2020 було замінено первісного відповідача на належного відповідача, а саме - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
08.02.2019 державним виконавцем у зв`язку з не виконанням рішення суду без поважних причин було прийнято постанову про накладення на боржника Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області штраф у розмірі 5100,00 грн. та надано строк для виконання рішення суду в повному обсязі.
19.02.2020 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Дніпро» звернувся до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельської Т.П. із вимогою про вжиття заходів у виконавчому провадженні ВП №57538125.
27.03.2020 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Дніпро» звернувся до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельської Т.П. з клопотанням про надання інформації про хід виконавчого провадження.
Не погодившись з постановою про закінчення виконавчого провадження, позивач оскаржив її до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 02.06.16 №1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України/пункт 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження".
В силу положень частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У відповідності до пункту 1 частини третьої вказаної статті, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
У свою чергу, частиною четвертою статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.
Статтею 63 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404) передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (абз. 1 ч. 3).
Крім того, державним виконавцем направлено повідомлення для вирішення питання щодо відкриття кримінального провадження за ознаками злочину, відповідальність за який передбачена ст. 382 КК України та прийнято постанову від 22.04.2020 про закінчення виконавчого провадження.
Згідно ч. 3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Згідно п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
Таким чином, суд приходить до висновку, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельська Т.П. під час прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №57538125 від 22.04.2020 діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб передбачений нормами Закону України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Дніпро» про її скасування є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
За приписами частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд зазначає, що позивачем не було доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
А тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Дніпро» до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 287, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко