Справа № 380/7561/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7561/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , Позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі - ГУ ПФ України у Львівській області, Відповідач), в якому просить суд зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно квитанції № про здійснення касової операції від 25.01.2016.

Ухвалою від 22.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Одночасно суд до участі у справі залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області (надалі - УДКС України у Галицькому районі м. Львова, Третя особа).

Ухвалою від 22.10.2020 відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ПФ України у Львівській області про залишення позову без розгляду.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 25.01.2016 на підставі договору купівлі-продажу квартири вона набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Зазначає, що при укладенні договору купівлі-продажу нею сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості, що становить 8840,00 грн., що підтверджується квитанцією № від 25.01.2016. В той же час, Позивач вказує на те, що житло нею придбавалось вперше, а тому відповідно до положень пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» вона не є платником відповідного збору, а відтак не повинна була сплачувати такий. З наведених підстав, Позивач звернулася до ГУ ПФ України у Львівській області із заявами про повернення їй помилково сплаченого збору. Проте, за результатами розгляду заяви від 23.06.2020, Відповідач повідомив, що ГУ ПФ України у Львівській області позбавлене законної можливості щодо формування подання для повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Вказані обставини стали підставою для звернення Позивача до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву (арк. справи 28-30), в якому просить суд у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю. Зазначає, що ГУ ПФ України у Львівській області не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також невідомо чи придбавалось таке житло вперше. Вказує на те, що громадяни, які придбавають житло вперше, звільняються від сплати збору на підставі Закону України «Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не за рішенням органу Пенсійного фонду. Тому вважає, що питання звільнення від сплати збору повинно було з`ясовуватись при нотаріальному оформленні цивільно-правового договору.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

25.01.2016 між ОСОБА_1 , (покупець) та Дочірнім підприємством «Інтергал-Буд» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інтергал» (продавець) укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Такий договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Павлишин О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 226 (арк. справи 8-10).

Відповідно до наявної в матеріалах копії з квитанції N від 25.01.2020, Позивачем сплачено збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна, у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 8840,00 грн. (арк. справи 12).

12.02.2020 та 23.06.2020 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФ України у Львівській області із заявами про повернення помилково сплаченого збору, в яких просила сформувати та подати до УДКС України у Галицькому районі м. Львова подання про повернення їй сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно квитанції № від 25.01.2016 (арк. справи 17, 19-20).

ГУ ПФ України у Львівській області листом від 10.03.2020 № 1300-0503-8/12455 повідомило Позивача, що для розгляду її заяви від 12.02.2020 слід надати копію з договору купівлі-продажу квартири (арк. справи 18).

За наслідками розгляду заяви від 23.06.2020, ГУ ПФ України у Львівській області надало відповідь, оформлену листом від 10.07.2020 № №1300-0503-8/53604, в якій, посилаючись на п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, повідомило позивача, що ГУ ПФ України у Львівській області позбавлене законної можливості щодо формування подання для повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (арк. справи 21).

Незгода Позивача з відмовою Відповідача сформувати та подати до УДКС України у Галицькому районі м. Львова подання про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 8840,00 грн., з огляду на придбання нею житла вперше, стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог, виходить з того, що відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначено підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичних осіб, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 8 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Ставки збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для таких суб`єктів встановлюються у розмірі 1 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону (пункт 10 статті 4 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування»).

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740 (надалі - Порядок № 1740).

Відповідно до пункту 15-1 Порядку № 1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 15-3 Порядку № 1740 визначено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З аналізу наведених норм видно, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Суд встановив, що Позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.01.2016 набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено у позові, нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.01.2016 придбано Позивачем вперше.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.01.2016 № 52255484 (арк. справи 11) встановлено, що відомості про наявність у власності Позивача іншого нерухомого майна (житла) чи придбання Позивачем такого майна, ніж придбаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2016, - відсутні.

Відповідач у справі, на якого згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) покладено обов`язок доказування, не надав суду будь-яких доказів, які б спростували твердження Позивача про придбання нею житла вперше та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору.

Таким чином, за відсутності протилежного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 укладаючи 25.01.2016 договір купівлі-продажу квартири, придбала житло вперше, а тому звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (надалі - Порядок).

Зокрема, пунктом 5 цього Порядку передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням наступної інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Подання у довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Отже, враховуючи, що відповідним органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов`язкового пенсійного страхування є Відповідач, суд зазначає, що саме такий наділений обов`язком щодо формування до органу Казначейства подання про повернення коштів.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права Позивача є зобов`язання ГУ ПФ України у Львівській області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 8840,00 грн., сплаченого згідно з квитанцією N від 25.01.2016.

Щодо посилання Відповідача на відсутність інформації у ГУ ПФ України у Львівській області про те, чи вперше особа придбала нерухомість, суд зазначає, що відсутність такої інформації не є підставою для позбавлення законодавчо встановлених пільг по сплаті на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та покладення на особу обов`язку по сплаті такого платежу без наявності відповідних доказів.

Оскільки саме Держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на Державу.

Таким чином, посилання Відповідача на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови Позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, є необґрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 (справа №819/1498/17), 31.01.2018 (справа №819/1667/17) та 20.03.2018 (справа №819/1249/17).

Щодо позовних вимог, в частині зобов`язання Відповідача подати до УДКС України у Галицькому районі м. Львова подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно квитанції № про здійснення касової операції від 25.01.2016, суд вважає що у цій частині вимога Позивача є необгрунтованою, оскільки відповідно до положень пункту 5 Порядку № 787 такий обов`язок у Відповідача відсутній.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги Позивача підлягають до часткового задоволення.

Щодо судових витрат, суд вважає, що такі слід стягнути на користь Позивача, з огляду на таке.

Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Разом з тим, частиною 8 статті 139 КАС України встановлено, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Зважаючи на те, що передумовою для виникнення спору є відмова Відповідача сформувати подання про повернення Позивачу помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, тому суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь Позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 21.05.2020.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) сформувати подання про повернення ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 8840,00 грн., сплаченого згідно з квитанцією N від 25.01.2016.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження:79016, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мричко Н.І.