Справа № 200/2060/20-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 р. Справа№200/2060/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами загального позовного провадження) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» (87548, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Громової, 69, ) до Одеської митниці Держмитслужби (юридична адреса: вулиця Лип Івана та Юрія, 21А, м.Одеса, 65078, ) про визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток,-

в с т а н о в и в:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ», звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Одеської митниці Держмитслужби в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000050/2 від 10.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500170/2019/00259 від 10.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000055/2 від 15.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500170/2019/00267 від 15.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000048/2 від 08.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500170/2019/00255 від 08.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500170/2019/000051/2 від 10.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500170/2019/00261 від 10.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500170/2019/000059/2 від 28.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500170/2019/00292, № UA500170/2019/00293 від 28.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500170/2019/000053/2 від 15.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500170/2019/00265 від 15.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500170/2019/000056/2 від 21.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500170/2019/00281 від 21.09.2019 року Одеської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 ;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8578,05 грн.

Позивач стверджує про відсутність недоліків в документах, поданих до митного оформлення, у зв`язку з чим вважає оскаржувані рішення та картки незаконними.

Відповідачем надано до суду відзив на позов, у якому митний орган стверджує про законність своїх дій та рішень, просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що документи, подані до митного оформлення, містили недоліки, які дають підставу сумніватися у митній вартості, товару, задекларованій позивачем.

Ухвалою суду від 10 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02 червня 2020 року закрито підготовче провадження та розгляд справи призначено по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, оскільки у судове засідання не прибули представники сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» зареєстровано за адресою: 87548, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Громової, 69, .

Одеська митниця Держмитслужби зареєстрована за адресою: 65078, Одеська обл., місто Одеса, вулиця лип Івана та Юрія , будинок 21 А, .

Рішеннями Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості № UA500170/2019/000050/2 від 10.09.2019 року, № UA500170/2019/000055/2 від 15.09.2019 року, № UA500170/2019/000048/2 від 08.09.2019 року, № UA500170/2019/000051/2 від 10.09.2019 року, № UA500170/2019/000059/2 від 28.09.2019 року, № UA500170/2019/000053/2 від 15.09.2019 року, та № UA500170/2019/000056/2 від 21.09.2019 року та відповідними картками відмови в прийнятті митної декларації Одеською митницею самостійно визначено за шостим (резервним) методом вартість ввезених позивачем товарів (запчастини для автотранспортних засобів, кабелі та інші запчастини).

Мотивація оскаржуваних рішень тотожна та зводиться до таких доводів: 1) відсутність інформації про вартість тари та пакування, яка включена у вартість товару; 2) окремі неспівпадіння в експортній декларації країни відправлення з відомостями інших документів, поданих декларантом; 3) декларантом не включено до митної вартості витрати на експедирування товару до кордону України та в межах території України; 4) в інвойсі відсутні умови здійснення платежу за товар, інформація про виробника товару та торгівельної марки; 5) відсутні документи які підтверджують факт оплати морських перевезень; 6) також йдеться про однакове взаєморозташування підписів та невідповідність підписів контрагента (однієї і тієї ж особи) на деяких документах, що може свідчити про їх підробку.

Крім того, у рішенні № UA500170/2019/000055/2 від 15 вересня 2019 року вказано, що у банківському платіжному дорученні від 10.09.2019 року №455 порушено строк сплати транспортних витрат, а в договорі транспортного експедирування від 22.11.2018 року №2211/18/02 містяться розбіжності у розрахунковому рахунку на оплату транспортних послуг.

В рішенні № UA500170/2019/000059/2 від 28 вересня 2019 року вказано, що в інвойсі від 15.07.2019 року №30 відсутні умови здійснення платежу.

Також в рішенні № UA500170/2019/000056/2 від 21 вересня 2019 року зазначено про те, що в наданій до митного оформлення копії декларації країни декларації країни відправлення від 09 липня 2019 року №17762935 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 08 жовтня 2018 року №ІТС-003; відрізняється номер транспортного документу: до митного оформлення надано коносамент № WMS9073073А, а в експортній декларації зазначено №598064599.

На пропозиції митного органу надати додаткові документи на підтвердження заявленої декларантом митної вартості, останній надати такі документи відмовлявся.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу (далі - МК) України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 52 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Частиною десятою цієї ж статті передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Частиною одинадцятою цієї ж статті встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;

2) витрати на транспортування після ввезення.

Як вбачається із копій зовнішнішньоекономічних договорів, на підставі яких здійснювалися спірні поставки, в них міститься умова про включення вартості тари та пакування до ціни товару.

Відтак посилання митного органу на не підтвердження декларантом вартості таких витрат є необґрунтованим.

Щодо включення вартості експедирування товару в межах України суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини одинадцятої статті 58 МК України митної вартості не включаються витрати на транспортування після ввезення за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню.

Як встановлено судом, та підтверджується відповідними довідками експедитора, витрати на експедирування за межами території України не надавалися.

Відтак немає необхідності у розмежуванні суми на експедирування до та після кордону.

Посилання в окремих випадках на відсутність документу про оплату морського перевезення не може бути підставою для сумніву у задекларованій митній вартості, оскільки вартість такої оплати можна встановити на підставі інших документів.

Крім того, надання документу про оплату перевезення не вимагається статтею 52 Митного кодексу України.

Посилання митного органу на те, що в рахунку на оплату морських перевезень не виділено його складові компоненти, що унеможливлює перевірку транспортно-експедидійного обслуговування за межами митної території України та включення їх до митної вартості а також на те, що в інвойсі відсутні умови здійснення платежу за товар, інформація про виробника товару та торгівельної марки суд також не приймає до уваги.

Як зазначалося вище, транспортно-експедидійне обслуговування за межами митної території України не надавалося, як це вбачається із відповідних договорів.

Відсутність у інвойсі умов здійснення платежу за товар, інформація про виробника товару та торгівельної марки не вбачається тим, що може викликати обґрунтовані сумніви у заявленій митній вартості.

Посилання на однакове взаєморозташування підписів та невідповідність підписів контрагента (однієї і тієї ж особи) на деяких документах, що може свідчити про їх підробку вбачається надуманим та не може прийматися до уваги як підстава для сумніву у задекларованій вартості.

Посилання у рішенні № UA500170/2019/000055/2 від 15 вересня 2019 року на те, що у банківському платіжному дорученні від 10.09.2019 року №455 порушено строк сплати транспортних витрат, а в договорі транспортного експедирування від 22.11.2018 року №2211/18/02 містяться розбіжності у розрахунковому рахунку на оплату транспортних послуг не можуть бути підставою для сумнівів у задекларованій вартості.

Щодо посилання в рішенні № UA500170/2019/000056/2 від 21 вересня 2019 року зазначено про те, що в наданій до митного оформлення копії декларації країни декларації країни відправлення від 09 липня 2019 року №17762935 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 08 жовтня 2018 року №ІТС-003; відрізняється номер транспортного документу: до митного оформлення надано коносамент № WMS9073073А, а в експортній декларації зазначено №598064599 суд зазначає наступне.

Як вбачається із графи експортних декларацій, на яку посилається митний орган, у них вказано числові значення, які за своїм типом не відповідають формату номерів коносаменту (містять виключно цифри, в той час як номер коносаменту містить також і літери).

Враховуючи, що решта змісту експортних декларацій відповідає змісту наданих документів, суд вважає таку невідповідність викликаною особливостями заповнення експортних декларацій у Китаї. Викладене, на думку суду, не може бути самостійною підставою для сумніву у задекларованій вартості.

З викладеного суд приходить до висновку, що обставини, на які митний орган послався як на підстави для сумнівів у задекларованій митній вартості є формальними та не можуть бути підставою для здійснення коригування митної вартості.

Тому оскаржувані рішення та картки відмови у митному оформленні є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частин першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 29 428,00 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 90, 139, 243-244, 246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» (87548, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Громової, 69, ) до Одеської митниці Держмитслужби (65078, Одеська обл., місто Одеса, вулиця лип Івана та Юрія , будинок 21 А, ) задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати: рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000050/2 від 10 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА500170/2019/00259 від 10 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС; рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000055/2 від 15 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500170/2019/00267 від 15 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС; рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000048/2 від 08 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500170/2019/00255 від 08 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС; рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000051/2 від 10 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500170/2019/00261 від 10 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС; рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000059/2 від 28 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500170/2019/00292, № UA500170/2019/00293 від 28 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС, рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000053/2 від 15 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500170/2019/00265 від 15 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС; рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000056/2 від 21 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500170/2019/00281 від 21 вересня 2019 року Одеської митниці ДФС.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці Держмитслужби (65078, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Лип Івана та Юрія , будинок 21 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» (87548, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Громової, 69, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 29 428 (двадцять дев`ять тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення судом складено та підписано 21 жовтня 2020 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв