Справа № 460/5642/20
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2020 року м. Рівне №460/5642/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді О.М. Дудар, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доДочірнього підприємства "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда"
про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - позивач) звернулося з позовом до Дочірнього підприємства "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда" (далі відповідач) про стягнення податкового боргу.

Позивач просив стягнути з відповідача податковий борг з податку на додану вартість у сумі 61947,29грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сума новоствореного податкового боргу, який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань нарахованих контролюючим органом та платником самостійно, станом 03.07.2020 з податку на додану вартість становить 61947,29грн. Позивачем на адресу відповідача направлялася перша та друга податкова вимога, проте вказані заходи до погашення податкового боргу не призвели.

Ухвалою суду від 05.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну не подав, про причини неподання суд не повідомив.

Клопотань про продовження процесуального строку для надання відзиву від відповідача не надходило.

Будь-яких клопотань щодо розгляду справи з викликом учасників справи чи відкладення розгляду справи від сторін не надходило.

Враховуючи положення статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Дочірнє підприємство "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда" (код за , місцезнаходження: 33028, Рівненська область, м.Рівне, вул.Міцкевича, буд.32, офіс 53) зареєстроване як юридична особа 22.04.1999, перебуває на обліку як платник податків у контролюючому органі, підтверджується відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків новостворений податковий борг Дочірнього підприємства "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда" за платежем податок на додану вартість становить 61947,29грн (а.а.с.8-10), який виник на підставі:

- самостійно визначених зобов`язань, згідно з поданими деклараціями з податку на додану вартість за 2017, 2018, 2019 роки (а.а.с.39-66);

- зобов`язань визначених позивачем у податкових повідомленнях-рішеннях форми "Ш" від 11.09.2017 №, форми "Ш" від 25.09.2017 №, форми "Ш" від 01.12.2017 №, форми "Н" від 04.12.2017 №, форми "Ш" від18.12.2017 №, форми "Н" від 18.12.2017 №, форми "Ш" від 04.04.2018 №, форми "Н" від 14.05.2018 №, форми "Ш" від 14.05.2018 №, форми "Н" від 23.05.2018 №, форми "Ш" від 08.10.2018 №, форми "Ш" від 15.04.2019 №, форми "Ш" від 13.06.2019 №, форми "Н" від 13.06.2019 № (а.а.с.12-13, 15, 17, 19-20, 22, 24, 26, 28, 30, 32-33, 35, 37-38).

Зазначені податкові повідомлення-рішення направлені на адресу Дочірнього підприємства Ліфтсервіс Малого приватного підприємства "Леда", що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з повідомленням, поштові відправлення отримані посадовою особою відповідача 06.12.2017, 20.12.2017, 06.06.2018, 16.05.2018, 08.10.2018, 10.04.2018, , 18.04.2019, 18.06.2019, 28.09.2020 (а.а.с.11, 14, 16, 18, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33-34, 36).

У зв`язку із наявністю у відповідача податкового боргу, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України. (далі - ПК України).

Згідно зі ст.9 ПК України, податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків і зборів та справляється на всій території України.

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з вказаним Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з вказаним Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.п.14.1.157 п.14.1 ст.14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Доказів оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи у судовому порядку відповідачем не надано, а тому визначені ними грошові зобов`язання є узгодженими.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст.36 ПК України).

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.31.1 ст.31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п.54.1 ст.54 ПК України).

За змістом п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 56.11. статті 56 ПК України передбачено, що самостійно визначене платником податків податкове зобов`язання оскарженню не підлягає.

Отже, податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, є узгодженим з дня подання такої декларації.

Згідно зі ст.129 ПК України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення податкового боргу позивачем 04.03.2010 сформовано першу податкову вимогу форми Ю1 №1/231 та 09.04.2010 сформовано другу податкову вимогу форми Ю2 №2/353, які були отримані посадовою особою відповідача (а.с.7).

Податкова вимога це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (п.п.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України).

За приписами п.59.5. ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Доказів оскарження чи скасування зазначених податкових вимог відповідачем не надано.

Згідно з п.95.1 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Підпунктом 20.1.34. п.20.1 ст.20 ПК України визначено право контролюючих органів у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Пунктом 95.3 ст.95 ПК України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

За правилами ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Станом на 19.10.2020 доказів погашення податкової заборгованості відповідач не надав.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов Головного управління ДПС у Рівненській області є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач не поніс судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Поряд з цим, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 4204,00грн, що підтверджується платіжним дорученням від 17.07.2020 №1176 (а.с.79).

Розмір судового збору за такий позов відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) становить 2102,00грн.

Згідно із п.1 ч.1 ст.7 Закону №3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, повернення надміру сплаченого судового збору здійснюється за умови подання позивачем відповідного клопотання.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська, буд.12, м.Рівне, 33023, код за ) до Дочірнього підприємства "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда" (вул.Міцкевича, буд.32, кв.53, м.Рівне, 33028, код за ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути до Державного бюджету України (рахунок UA0017002, МФО 899998, код ЄДРПОУ отримувача 38012714, одержувач: УК у м.Рівному/м.Рівне/14060100) з Дочірнього підприємства "Ліфтсервіс" Малого приватного підприємства "Леда" податковий борг з податку на додану вартість у сумі 61947 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот сорок сім) гривень 29 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено 20 жовтня 2020 року.

Суддя О.М. Дудар