Справа № 280/1716/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 жовтня 2020 року Справа № 280/1716/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Євробудгруп" (вул.Круглоуніверситетська, буд. 7, оф. 26/1, м. Київ, Київська область,01024, ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (вул. Північне шосе, буд. 25, м. Запоріжжя, 69032, ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Євробудгруп" (далі - позивач) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - відповідач ), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП4176/565/АВ-НД-2/СПТД-ФС від 27.02.2020.

Позовні вимгоги обгрунтовані тим, що 11.12.2019р. TOB «БК «ЄВРОБУДГРУП» від ГУ Держпраці в Запорізькій області отримало лист, направлення від 04.12.2019р. № 1256, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 06.12.2019р. № ЗП 4176/565/АВ-НД, вимогу про надання документів від 06.12.2019 № ЗП 4176/565/АВ-НД. Не погоджуючись з висновками, які були викладені в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування від 06.12.2019р. № ЗП 4176/565/АВ-НД, TOB «БК «Євробудгруп» надало зауваження до Акту від 06.12.2019 на ім`я головного державного інспектора Головного управління Держпраці в Запорізькій області ОСОБА_1 . У визначений в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю строк відповіді на зауваження від інспектора праці не надходило. Натомість 08.01.2020р. TOB «БК «ЄВРОБУДГРУП» від головного державного інспектора ГУ Держпраці в Запорізькій області Бохан Н.В. отримало лист про неможливість проведення інспекційного відвідування на підставі направлення від 04.12.2019р. № 1256, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 28.12.2019р. № ЗП 4176/565/АВ-НД2. Також, відповідно до Порядку було надано зауваження від 09.01.2020р., які були направлені поштою через AT «Укрпошта» ВПЗ Київ 10 10.01.2020р. Також, відповіді на зауваження від інспектора праці не надходило, однак 20.01.2020р. TOB «БК «Євробудгруп» отримало повідомлення про розгляд справи від 15.01.2020 р. вих.№ 08/03.4-06/486, підписане заступником начальника ГУ Держпраці в Запорізькій області. Зазначає, що з перелічених документів неможливо встановити підставу проведенняі позапланового заходу. Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування складено після строків визначених у направленні на його проведення. ГУ Держпраці в Запорізькій направлення від 04.12.2019р. № 1256, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 06.12.2019р. № ЗП 4176/565/АВ-НД, вимогу про надання документів від 06.12.2019 № ЗП 4176/565/АВ-НД, згідно поштового відбитку направлено на адресу TOB «БК «ЄВРОБУДГРУП» 06.12.2019р., з порушення строку для надсилання, лист був без опису вкладення та акт про немолсливість проведення інспекційного відвідування від 06.12.2019р. № ЗП 4176/565/АВ-НД направлено в одному примірнику. Аналогічні порушення чинного законодавства з боку ГУ Дерлспраці в Запорізькій області були при направленні листа від головного державного інспектора Бохан Н.В. без зазначена дати та номеру про неможливість проведення інспекційного відвідування на підставі направлення від 04.12.2019р. № 1256, акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 28.12.2019р. № ЗП 4176/565/АВ-НД2, згідно поштового відбитку на конверті направлено на адресу TOB «БК «ЄВРОБУДГРУП» 03.01.2020р.

Наголошує, що саме по собі складання посадовими особами Держпраці акту про неможливість проведення інспекційного відвідування через відсутність посадових осіб об`єкта інспектування за своїм місцезнаходженням станом на час виходу посадових осіб Держпраці на місце для проведення такого інспектування, без виявлення ознак перешкоджання об`єктом відвідування проведенню інспекційного відвідування, не може вважатись достатньою самостійною підставою для притягнення до відповідальності. Позивач не створював не створював перешкод для діяльності інспектора праці, не відмовляв у допуску, тощо. Окрім того, що у Акті про неможливість проведення інспекційного відвідування від 28.12.2019р. зазначена адреса відвідування: м.Запоріжжя, вул.Каліброва, без зазначення точної адреси.

Крім того, відповідач за недопуск до проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю протиправно притягнув позивача до відповідальності за абз.8 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України, яка встановлює відповідальність за вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратиому розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Тобто, в оскаржуваній постанові Відповідач застосував санкції у вигляді штрафу у розмірі 66 768,00 грн. щодо фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків (абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України). Таким чином відповідач наклав штраф не за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України), а саме за абз.8 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України, який витікає з абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, що не відповідає дійсності та фактам, які викладені Відповідачем у Постанові, що оскаржується. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 18.03.2020 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 16.04.2020.

06.04.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач з позовними вимогами не згодний із наступних підстав. Так, на підставі звернення працівника ОСОБА_2 щодо порушення стосовно нього законодавства про працю від 27.11.2019 за вх.№Б-1343, керівництвом Головного управління було прийнято рішення про необхідність проведення інспекційного відвідування позивача та видано наказ від 04.12.2019 №2172 про проведення заходу державного нагляду (контролю) TOB «БК «Євробудгруп». На підставі наказу оформлено направлення від 04.12.2019 №1256 на проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування. Під час заходу державного нагляду перевірялося наступне: строки виплати заробітної плати; порядок оформлення трудових відносин. Так, відповідно до направлення від 04.12.2019 №1256 та наказу від 04.12.2019 №2172 у TOB «БК «Євробудгруп» повинно було розпочатися інспекційне відвідування. 06.12.2019 фахівцями Головного управління здійснено вихід за адресою здійснення господарської діяльності позивача (вул. Каліброва, м.Запоріжжя) задля здійснення заходу держаного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю.

У зв`язку з тим, що всі кадрові та бухгалтерські документи знаходяться за юридичною адресою підприємства: м.Київ, вул.Круглоуніверситетська, 7, оф.26/1 та відсутності уповноваженої особи від підприємства у м.Запоріжжя, позивачу було направлено копію направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 04.12.2019 №1256, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 06.12.2019 №ЗП4176/565/АВ-НД та вимогу про надання документів від 06.12.2019 № №ЗП4176/565/АВ-НД. Відповідно до зазначеної вимоги, позивачу необхідно було особисто надати документи до управління з питань праці (структурний підрозділ Головного управління), належним чином завірені, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Тенісна 8, каб.15. У даній вимозі також було зазначено мобільні телефони інспектора праці для подальшого зв`язку з ним або ж для уточнення будь-яких незрозумілих позивачу питань та інформації.

Відповідач зазначає, що повідомити про звернення особи інспектор не мав права, оскільки така інформація вважається згідно вимог міжнародного законодавства конфінденційною.

Що стосується складання Акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 06.12.2019 №ЗП4176/565/АВ-НД та акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 28.12.2019 №ЗП4176/565/АВ-НД-2 одноособово головним державним інспектором, Бохан Н.В., то жодним нормативно - правовим документом не передбачено підписання вищезазначених документів усіма фахівцями, що залучені до інспекційного відвідування.

Щодо направлення акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 28.12.2019 №ЗП4176/565/АВ-НД-2 відповідач зауважив, що п.18 Порядку №823 визначено, що у разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування зупиняється. Так, згідно вимоги про надання документів від 06.12.2019 № №ЗП4176/565/АВ-НД, позивачу необхідно було надати належним чином завірені копії документів до 10 год. 00 хв. 16.12.2019р.

Відповідно до сторінки Укрпошти «про відстеження поштових відправлень», даний пакет документів підприємством станом на 17.12.2019р. отримано не було. Проте, 17.12.2019р. Головним управлінням було отримано повідомлення з Укрпошти, згідно якого 10.12.2019р. пакет документів було вручено за довіреністю ОСОБА_3 . В тедефонній розмові юрист повідомила, що ними отримано документи та 13.12.2019р. направлено інспектору праці документи, визначені у вимозі від 06.12.2019 №ЗП4176/565/АВ-НД.

При цьому, інспектором праці неодноразово здійснювалися телефонні дзвінки (з 17.12.2019 по 28.12.2019рр.) на підприємство, задля уточнення інформації щодо цих документів. 27.12.2019р. інспектором праці було висловлено прохання до юриста підприємства щодо висилання квитанції про направлення позивачем необхідних для проведення інспекційного відвідування документів, на що юристом було повідомлено про відсутність у неї такої квитанції, а працівник, у якого вона у наявності, знаходиться у відпустці. З огляду на що, позивач так і не направив до Головного управління жодного підтвердження про відправлення підприємством документів, визначених у вимозі.

Станом на 28.12.2019р. жодних документів підприємством надано так і не було. Враховуючи вищевикладене, здійснити захід державного нагляду (контролю) позивача з питань оформлення трудового договору та строків виплати заробітної плати, про які зазначалося у скарзі працівника, виявилося неможливим.

На підставі вищевикладеного інспектором праці було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 28.12.2019р. за №ЗП4176/565/АВ-НД-2, який було надіслано позивачеві для ознайомлення та підпису.

Також законодавство не передбачає необхідність направлення акту про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимогу про надання документів, як і подання заперечень до акту про неможливість проведення інспекційного відвідування.

Звертає увагу на те, що інспекційне відвідування не вбачалося можливим провести не через відсутність керівництва, як про те зазначає позивач у своїй позовній заяві, а саме через небажання позивачем надати усі необхідні для здійснення заходу державного нагляду (контролю) у встановлені вимогою інспектора праці строки. Таким чином, вбачається, що мало місце створення перешкод у діяльності інспектора праці, що є грубим порушенням норм діючого законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 16.04.2020 підготовче засідання було відкладено на 14.05.2020.

Від позивача на адресу суду 27.04.2020 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про неможливість встановлення підстави проведення позапланового заходу, оскільки перевірка проведена на підставі звернення, яке було підготовленим зразком, оскільки ОСОБА_2 ніколи не перебував у трудових відносинах із позивачем. Просить позовну заяву задовольнити.

Ухвалою від 14.05.2020 підготовче засідання відкладено на 14.07.2020.

Ухвалою від 14.05.2020 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом - постановою про накладення штрафу № ЗП4176/565/АВ-НД-2/СПД-ФС від 27.02.2020.

Ухвалою від 14.07.2020 підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи по суті на 12.08.2020.

Ухвалою суду від 12.08.2020 судове засідання було відкладено на 08.09.2020.

Ухвалою суду від 08.09.2020 судове засідання було відкладено на 13.10.2020.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що на підставі виданого Управлінням наказу від 04.12.2019 № 2172 про проведення заходу державного нагляду (контролю), направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 04.12.2019 № 1256, на підставі звернення працівника ОСОБА_2 щодо порушення законодавства про працю від 27.11.2019 за вх. № Ю-1343, посадовими особами відповідача, в межах наданих ст. 259 КЗпП України, ч. 3 ст. 34 Закону № 280, Порядком №823 повноважень, у період об 11 год. 00 хв. 06.12.2019 здійснена спроба проведення інспекційного відвідування з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю ТОВ «Будівельна компанія «Євробудгруп» по вул. Каліброва м. Запоріжжя.

06.12.2019 складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЗП4176/565/АВ-НД у звязку з ненаданням інформації, необхідної для проведлення інспекційного відвідування, ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування.

Згідно Вимоги про надання документів № ЗП4176/565/АВ-НД від 06.12.2019 позивачу необхідно було надати документи до 10 год. 00 хв. 16.12.2019 до Управління (структурний підрозділ) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тенісна, 8, каб.15.

Відповідно до листа, направленого позивачем на адресу управління: АДРЕСА_1 , від 12.12.2019 № 12/12, позивач стверджує, що направлення від 04.12.2019 № 1256, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 06.12.2019 № ЗП4176/565/АВ-НД та вимогу про надання документів ним отримано було 11.12.2019.

Відповідно до змісту вищезгаданого листа ТОВ «БК «Євробудгруп» заперечувало щодо підстав проведення інспекційного відвідування та зазначило, що намірів чинити перешкоди у проведенні заходу державного нагляду у сфері господарської діяльності не має, але в тому випадку, коли закон прямо встановлює підстави для проведення такого заходу.

Лист від 12.12.2019 № 12/12 відповідач не отримав, що підтверджується копію конверта із відміткою: «повернуто за закінченням терміну зберігання».

28.12.2019 відповідачем було складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЗП4176/565/АВ-НД2 у звязку з ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування.

Позивачем не заперечується, що Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЗП4176/565/АВ-НД2 від 28.12.2019 ним було отримано 08.01.2020.

Листом від 09.01.2020 № 09/01/2020 позивач надіслав лист на адресу структурного підрозділу відповідача, що знаходить за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тенісна, 8, де повідомив, що відповідачем не зазначено підстав для проведення державного заходу нагляду (контролю), а тому такі дії посаодвих осіб вважає неправомірними. Повторно наголосив, що не створює перешкод для діяльності інспектора праці та не відмовляє в допуску до проведення інспекційного відвідування, а тому складання Акту про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЗП4176/565/АВ-НД2 не відповідає вимогам п. 16 Порядку № 823. Крім того, послався на неконкретизацією місцезнаходження оюєкта відвідування та відсутність інспекторів праці за місцем проведення робіт позивачем, а саме: м. Запоріжжя, вул. Каліброва, 2.

Відповідач листом від 15.01.2020 № 08/03.4-06/486 на юридичну адресу ТОВ «БК «Євробудгруп»: 01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. 7, офіс 26/1 надіслав повідомлення про розгляд справи, яке, як стверджує позивач, він отримав 20.01.2020.

Судом встановлено, що листом від 21.01.2020 № 21/01/2020 на адресу ГУ Держпраці у Запорізькій області було надіслано заперечення до акту про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЗП4176/565/АВ-НД від 06.12.2019 та акту про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЗП4176/565/АВ-НД2 від 28.12.2019.

Листом від 30.01.2020 № 08/03.4-06/978 «Про розгляд заперечення» відповідачем повідомлено позивача, що з посиланням щодо неправомірності дій інспекторів не згодний, а складені акти про неможливість проведення інспекційного відвідування є правомірними.

27.02.2020, у звязку зі створенням перешкод у діяльності інспектора праці, ненадання посадовій особі ГУ Держпраці в Запорізькій області необхідних для проведення заходу контролю документів, фінансова відповідальність за які передбачена абз. 8 ч. 2 ст.265 КЗпП України, складено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП4176/565/АВ-НД-2/СПТД-ФС, якою накладено на ТОВ «БК «Євробудгруп» штраф у розмірі 66768,00 грн.

Згідно зі ст. 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст.4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Частиною 4 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Частина 5 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачає, що зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9,10,19,20,21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823, відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенції Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України, затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю (Порядок №823 - далі).

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон).

Відповідно до пункту 2 Порядку №823, Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формах, визначених абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є:

1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) рішення суду;

5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6)інформація: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДПС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної; роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків; фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився; роботодавців, в яких протягом року не проводилася індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;

8) доручення Прем`єр-міністра України;

9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

10) запит народного депутата України;

11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

Статтею 6 Закону № 877-V визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Як встановлено судом та підтверджене матеріалами справи, відповідачем був виданий наказ від 04 грудня 2019 року № 2172 «Про проведення заходу державного нагляду (контролю)» з питання додержання законодавства про працю.

Наведений наказ був виданий у відповідності до підпунктів 1 пункту 5 Порядку №823 за зверненням від 26 листопада 2019 року про порушення стосовно особи законодавства про працю гр. ОСОБА_2 ..

З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2019р. до Головного управління Держпраці у Запорізькій області надійшло звернення громадянина ОСОБА_2 , в якому останній повідомляє, що з травня по жовтень 2019 року працював на ТОВ «БК «Євробудгруп», звільнився з роботи, у звязку з неоформленням офіційно та не виплатили заробітну плату за вересень та жовтень 2019 року і компенсацію за відпустку при звільненні. Просить перевірити дане підприємство з даних питань.

Вимоги до звернення визначені статтею 5 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96 (далі - Закон № 393/96), за приписами якої звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Відповідно до статті 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Згідно частини 1 статті 8 Закону № 393/96 письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Аналогічні приписи містяться у пункті 5 розділу ІІ Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 16 листопада 2016 року № 1339, зареєстрованого Мінюстом України 09 грудня 2016 року №1595/29725) .

За таких обставин, суд погоджується з відповідачем про те, що підставою для прийняття інспекторами праці Держпраці рішення щодо проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційних відвідувань законодавець, серед іншого, визначає отримання: 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин. При цьому, письмове звернення, в тому числі електронне, повинно бути оформлене відповідно до закону.

З огляду на наявність у зверненні від 26.10.2019 р. отриманого ГУ Держпраці у Запорізькій області від громадянина ОСОБА_2 необхідних реквізитів, суд вважає, що воно відповідає вимогам ст.5 Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, суд вважає безпідставними посилання позивача про відсутність підстав для проведення заходу державного нагляду (контролю).

Крім того, суд бере до уваги вимоги Конвенції Міжнародної організації праці №81 від 1947 року Про інспекцію праці у промисловості і торгівлі, що ратифікована Законом України №1985- IV від 08.09.2004р, статтею 15 якої передбачено, що інспекторам праці слід вважати абсолютно конфіденційним джерело будь-якої скарги, доведеної до їх відома, на недоліки або порушення правових норм і утримуватися повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що інспекційне відвідування було проведене у зв 'язку з отриманням такої скарги.

Так само і пп.б п.12 Порядку №823 інспекторам праці забороняється розголошувати джерело будь-якої скарги, доведеної до їх відома, на недоліки або порушення і повідомляти об`єкту відвідування або його представнику про те, що відвідування було проведено у зв`язку з отриманням такої скарги.

Пунктом 9 Порядку №823 передбачено, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису..

Згідно пунктів 11, 12 Порядку №823, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування, у тому числі з питань виявлення неоформлених трудових відносин, засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та матеріали, необхідні для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Пунктом 16 Порядку №823 встановлено, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Згідно п. 18 Порядку № 823 у разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Таким чином, зазначеними актами законодавства чітко встановлено підстави та порядок здійснення заходу державного нагляду у вигляді інспекційного відвідування.

Аналізуючи наведене вище, суд встановив, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється зокрема у формі проведення інспекційних відвідувань. Таке інспекційне відвідування не повинно перевищувати 10 днів, а інспектори праці без попереднього повідомлення мають право отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та матеріали, необхідні для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування і вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Однак у разі відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування) складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав і у разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів.

Разом з цим, суд звертає увагу, що встановлено обов`язок інспектор праці повідомити об`єкт відвідування або уповноважену ним посадову особу про проведення інспекційного відвідування, крім випадків проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці коли таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Так відповідач зазначає, що 06.12.2020 здійснив спробу інспекційного відвідування за місцем проведення робіт позивача, а саме по вул. Каліброва, м. Запоріжжя.

Позивач стверджує, що це не відповідає дійсності, оскільки відповідачем не конкретизовано точну адресу, за якою здійснено вихід так як вул. Каліброва починається з вул. Південне шосе та закінчується вул. Ігоря Сікорського, що займає великий проміжок відстані. У той же час за місцем проведення робіт інспекторів праці не було та на підтвердження цього не надано доказів.

Надаючи оцінку таким фактам, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 8 Порядку № 823 передбачено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідачем не надано документів, які б підтверджували перебування головного державного інспектора праці Бохан Н.В. 06.12.2019 та 28.12.2019 за місцем проведення робіт по вул. Каліброва, а отже, не спростовані доводи позивача щодо неможливості вчинення дій, спрямованих на проведення перевірки (інспекційного відвідування). Крім того, суд погоджується з позивачем в тому, що в складених документах відповідачем відсутня точна адреса місця проведення робіт позивачем.

Пунктом 12 Порядку № 823 передбачено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

З системного аналізу положень Порядку № 823 вбачається, що така вимога може висуватись після здійснення спроби інспекційного відвідування, чого відповідачем в межах даної справи не доведено.

Отже, ненадання документів на вимогу інспектора праці за відсутності підтвердженого факту інспекційного відвідування ТОВ «БК «Євробудгруп» не може бути підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 265 КЗпП України.

В той же час, в акті не зазначено жодного доказу неможливості проведення інспекційного відвідування, як-то, підтвердження свідків, відеозапис тощо.

Так само, не надано документів, які б підтверджували перебування головного державного інспектора праці Бохан Н.В. ні 06.12.2019 ні 28.12.2019 в службовому відрядженні в іншому місці, відмінному від місця роботи інспектора.

Тож, об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у невиконанні законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю або створенні перешкод для діяльності цих органів.

Так, в оскаржуваній постанові про накладення штрафу від 27.02.2020, зазначено, що створення перешкод виразилось у ненаданні у визначений строк витребуваних вимогою від документів. Також, відмічено, що, станом на 28.12.2019, вимога не виконана, документи не надано.

Відповідач переконаний, що через ненадання позивачем витребуваних документів, останній не реалізував наявне в нього повноваження, що є створенням перешкод у проведенні перевірки.

Проте, суд зазначає, що як вже зазначалось вище, листом-запереченнями від 21 січня 2020 року № 21/01/2020, позивач зазначає про відсутність конкретизації місця розташування обєкта відвідування, так як вул. Каліброва починається з вул. Південне шосе та закінчується вул. Ігоря Сікорського, що займає великий проміжок відстані, відсутність зазначення працівників які безпосередньо перебували на обєкті в день проведення інспекційного відвідування та який саме обєкт відвідував інспектор праці. Також зазначалось про відсутність підстав для проведення інспекційного відвідування.

Тобто, позивач відреагував на вимогу контролюючого органу, не демонструючи пасивної поведінки, не здійснював перешкод у проведенні інспекційного відвідування, що дозволяло органу держпраці його провести та встановити всі обставини, що необхідні були для реалізації направлення на інспекційне відвідування.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідачем, на якого покладено тягар доказування в адміністративному процесі, так і не було надано доказів на підтвердження використання позивачем праці найманих працівників (у тому числі копії трудових договорів), чи фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання гарантій оплати праці.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що саме по собі складання посадовими особами відповідачем акту про неможливість проведення інспекційного відвідування без виявлення ознак перешкоджання об`єктом відвідування проведенню інспекційного відвідування, не може вважатись достатньою самостійною підставою для притягнення до відповідальності за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні.

Отже, факт перешкоджання ТОВ «БК «Євробудгруп» проведенню інспекційного відвідування 06.12.2019 та 28.12.2019 не підтверджений належними доказами, в зв`язку з чим і застосування штрафу з цієї підстави є необґрунтованим.

Посилання позивача на порушення Управлінням приписів щодо порядку надіслання актів про неможливість проведення інспекційного відвідування судом визнається необґрунтованими, оскільки такий обов`язок у відповідача виникає щодо органу, якому підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), чого в спірних правовідносинах немає.

Крім того, отримання копій актів від 06.12.2019 та від 28.12.2019 позивачем не заперечується та підтверджується матеріалами справи.

Суд не бере до уваги посилання позивача на п. 23 Порядку 823, оскільки редакція, на яку посилається позивач регулює питання під час складання акта інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, припису та прийняття рішень за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Що стосується питання порушення строків при складанні акту про неможливість проведення інспекційного відвідування, то суд зазначає, що п. 18 Порядку 823 передбачено, що у разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється. З урахуванням вищенаведеного положення суд вважає, що строки скаладання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування відповідачем порушені не були.

Не підписання ж актів про неможливість проведення інспекційного відвідування від 06.12.2019 та від 28.12.2019 всіма інспекторами, залученими до проведення інспекційного відвідування, суд не вважає порушенням, від якого залежатиме правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Щодо доводів позивача відносно теоретично неправильної кваліфікації дій позивача та відповідно відсутності правових підстав юридичної відповідальності позивача за п. 8 ч. 2 ст. 2 ст. 265 КЗпПУ, суд зазначає про таке.

Статтею 265 КЗпПУ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлена відповідальність за порушення законодавства про працю:

Посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення;

порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у двократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення;

недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у чотирикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення;

вчинення порушення, передбаченого абзацом дев`ятим цієї частини, повторно протягом року з дня виявлення порушення - у двократному розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Штрафи, зазначені в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

Виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби.

Сплата штрафу не звільняє від усунення порушень законодавства про працю.

Враховуючи вищевикладене, фінансова санкція накладена відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП України) України від 10.12.1971р. № 322-VIII (зі змінами) юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Таким чином, згідно з абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні.

Відповідно до абз. 2 ч . 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі недопущення до проведення перевірки з питань фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Тобто, з аналізу вищезазначених законодавчих норм слідує, що фактичне порушення (у разі його доведеності) полягає у наступному - недопущення до проведення перевірки з питань виявлення фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ГУ Держпраці в Запорізькій області не доведено факту недопущення інспекторів до проведення інспекційного відвідування та ненадання усіх необхідних для здійснення інспекційного відвідування документів, не дотримання якого є гарантією захисту прав, свобод та охоронюваних законом інтересів суб`єкта господарювання, суд дійшов висновку щодо обгрунтованості позовних вимог, та відповідно наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Євробудгруп" щодо визнання протиправною та скасувати постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП4176/565/АВ-НД-2/СПТД-ФС від 27.02.2020.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмовому відзиві на адміністративний позов.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Євробудгруп" (вул.Круглоуніверситетська, буд. 7, оф. 26/1, м. Київ, Київська область,01024, ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (вул. Північне шосе, буд. 25, м. Запоріжжя, 69032, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 27.02.2020 №ЗП4176/565/АВ-НД-2/СПТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Євробудгруп" у розмірі 66 768,000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області (вул. Північне шосе, буд. 25, м. Запоріжжя, 69032, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Євробудгруп" (вул.Круглоуніверситетська, буд. 7, оф. 26/1, м. Київ, Київська область,01024, ) судові витрати у вигляді судового збору за подання позову в розмірі 2102,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 630,70 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 26.10.2020.

Суддя А.В. Сіпака