Справа № 380/6559/20
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/6559/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М.

за участю:

представника позивача - Розанової О.З.

представників відповідача - Дунас Д.Ю., Тістечка Ю.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро ЛВ Лімітед" (80400, вул. Січових Стрільців,43, с. Забужжя, Кам`янка-Бузький район, Львівська область) звернулося в суд з позовом до Галицької митниці Держмитслужби (79000, вул. Костюшка,1, м. Львів) та просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/00019/2 від 27.05.2020 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209150/2020/00011 від 27.05.2020;

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/00020/2 від 27.05.2020 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209150/2020/00012 від 27.05.2020.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 08.04.2020 між позивачем та Компанією Клеінян`с Аардапельгандель БіВі укладено договір поставки №0804-20 на умовах та в порядку якого продавець зобов`язується поставити покупцеві на умовах FCA Гаудсвард, Нідерланди продовольчу картоплю, призначену для виробництва продуктів переробки для споживання людиною, голландського походження врожаю 2019 р., а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Асортимент, розмір та кількість товару зазначається в додатках до договору. Оплата товару здійснюється в євро шляхом перерахування грошових коштів 100% попередньої оплати перед відвантаженням. 10.04.20 укладено додаткову угоду№1, згідно якої погоджено п.4.1 договору викласти у новій редакції. Згідно додатку 3 від 15.05.20 сторони погодили чергову поставку товару - картоплі продовольчої в кількості 400 тон по ціні 80 євро за тону на суму 32000 євро. Умови поставки -100% передоплата, термін поставки - протягом 14 днів з моменту оплати. Укладенню додатку №3 передував лист- комерційна пропозиція Компанії Клеінян`с Аардапельгандель БіВі від 14.05.2020, згідно якого запропоновано до поставки 400 тон картоплі по ціні 80 євро за тону, яка була прийнята покупцем. Оплата за кожну партію проведена згідно платіжних доручень. Організація переведення забезпечувалась ФОП ОСОБА_2 на підставі Договору на транспортне експедирування № 14/05-01 від 14.05.2020 р. На підставі договору транспортного експедирування № 12/05-01 від 12.05.2020 р. ФОП ОСОБА_2 доручив ФОП ОСОБА_3 виконати транспортно - експедиційне перевезення вантажу позивача. 27.05.2020 відповідачу подано митні декларації №UA209150/2020/008631 та №UA209150/2020/008637 з пакетом документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару. В результаті перевірки вказаних декларацій прийнято оскаржу вальні рішення, з такими рішеннями не погоджується та вважає їх протиправним, посилаючись на те, що позивачем було надано документи, які дають можливість митному органу визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом - за ціною договору (контракту). Просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 20 серпня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року призначено судове засідання у справі.

14 вересня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позову.

У відзиві відповідач зазначає, що до митного оформлення подано митну декларацію від 27.05.2020 №UA209150/2020/008631. До митного оформлення подано наступні документи: Рахунок-фактура (iнвойс) 00054091 від 20.05.20, Автотранспортна накладна від 20.05.2020, Фітосанітарний сертифікат EC/NL/ PCNU 193076130 від 20.05.2020, Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 763/05 від 22.05.2020, Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 15.05.2020 №1, Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу 0804-20 від 08.04.2020, Договір (контракт) про перевезення 763/05 від 18.05.2020, Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом від 20.05.2020, Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держорганами 5490902 від 27.05.2020, Декларація-інвойс, складена експортером якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000 євро 00054091 від 20.05.2020, Заявка на перевезення № 763/05 від 18.05.2020, Копія митної декларації країни відправлення 20NLKAF8WXAZDMWD51 20.05.2020. За результатами проведеного опрацювання було виявлено суттєві розбіжності щодо характеру придбаного товару ("насіннєва" чи "споживча" картопля), щодо умов здійснення та вартості перевезення, основний документ, що визначає фактурну вартість товару, - додаток до контракту, не містить підпису однієї з сторін, банківські платіжні документи до митного оформлення не подавалися. Декларанту було надіслано повідомлення щодо надання документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. Декларантом на вимогу митного органу надіслано електронні копії наступних документів:платіжне доручення в іноземній валюті від 19.05.2020 №3269; платіжне доручення в іноземній валюті від 18.05.2020 №2525;платіжне доручення в іноземній валюті від 26.05.2020 №11775, повідомлення декларанта про те, що інші документи подаватися не будуть. Позивач посилається на декларації №UA209150/2020/008764 та UA209150/2020/008765 та додані до них документи, однак, дані декларації були подані після винесення Галицькою митницею Держмитслужби рішень про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/000019/2 та №UA209000/2020/000020/2 від 27.05.2020 рр.

Під час здійснення митного контролю за МД від 27.05.2020 №UA209150/2020/008637 було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. До митного оформлення подано наступні документи, зазначені в графі 44 митної декларації: Рахунок-фактура (iнвойс) 00054092 від 20.05.2020, Автотранспортна накладна від 20.05.2020, Фітосанітарний сертифікат EC/NL/ PCNU 193076221 від 20.05.2020, Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 772/05 від 22.05.2020, Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту)№1 від 15.05.2020 , Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу 0804-20 від 08.04.2020 Договір (контракт) про перевезення 772/05 від 18.05.2020, Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом від 20.05.2020, Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, 5492329від 26.05.2020, Декларація-інвойс, складена експортером якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000 євро00054092 від 20.05.2020, Заявка на перевезення № 772/05від 18.05.2020, Копія митної декларації країни відправлення 20NLKAF9RAZG1WD50 від 20.05.2020. У поданих до митного оформлення документах було виявлено суттєві розбіжності щодо характеру придбаного товару ("насіннєва" чи "споживча" картопля), щодо умов здійснення та вартості перевезення, банківські платіжні документи до митного оформлення не подавалися. Декларанту було надіслано повідомлення щодо надання документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. Декларантом на вимогу митного органу надіслано електронні копії наступних документів:платіжне доручення в іноземній валюті від 19.05.2020 №3269;платіжне доручення в іноземній валюті від 18.05.2020 №2525;платіжне доручення в іноземній валюті від 26.05.2020 №11775;повідомлення декларанта про те, що інші документи подаватися не будуть. За результатами вивчення наданих документів встановлено, що усі платіжні доручення у графі "Призначення (підстави) операції" містять запис "prepayment for goods under the contract No 0804-20 dd 08.04.2020" (передоплата за товари відповідно до контракту №0804-20 від 08.04.2020). Жодних посилань на найменування товару, відповідні додатки чи специфікації документ не містить. Тобто зробити висновок про приналежність поданих платіжних доручень до партії оцінюваного товару неможливо. Позивач посилається на декларації №UA209150/2020/008764 та UA209150/2020/008765 та додані до них документи. Однак, дані декларації були подані після винесення Галицькою митницею Держмитслужби рішень про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/000019/2 та №UA209000/2020/000020/2 від 27.05.2020 рр. Враховуючи вищенаведене просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задоволити, представники відповідача позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивачем до митного оформлення митної декларації від 27.05.2020 №UA209150/2020/008631 подано наступні документи, зазначені в графі 44 митної декларації: Рахунок-фактура (iнвойс) 00054091 від 20.05.20, Автотранспортна накладна від 20.05.2020, Фітосанітарний сертифікат EC/NL/ PCNU 193076130 від 20.05.2020, Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 763/05 від 22.05.2020, Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 15.05.2020 №1, Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу 0804-20 від 08.04.2020, Договір (контракт) про перевезення 763/05 від 18.05.2020, Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом від 20.05.2020, Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держорганами 5490902 від 27.05.2020, Декларація-інвойс, складена експортером якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000 євро 00054091 від 20.05.2020, Заявка на перевезення № 763/05 від 18.05.2020, Копія митної декларації країни відправлення 20NLKAF8WXAZDMWD51 20.05.2020.

У поданих до митного оформлення документах було виявлено суттєві розбіжності щодо характеру придбаного товару ("насіннєва" чи "споживча" картопля), щодо умов здійснення та вартості перевезення, основний документ, що визначає фактурну вартість товару, - додаток до контракту, не містить підпису однієї з сторін, банківські платіжні документи до митного оформлення не подавалися.

Декларанту було надіслано повідомлення наступного змісту:

" Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару №: 1

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі неподання документів зазначених у ч. 2 статті 53 Митного кодексу України, Вам необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи :

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

- прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; "

Декларантом на вимогу митного органу надіслано електронні копії наступних документів:

- платіжне доручення в іноземній валюті від 19.05.2020 №3269;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 18.05.2020 №2525;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 26.05.2020 №11775;

- повідомлення декларанта про те, що інші документи подаватися не будуть.

За результатами вивчення наданих документів митним органом встановлено, що усі платіжні доручення у графі "Призначення (підстави) операції" містять запис "prepayment for goods under the contract No 0804-20 dd 08.04.2020" (передоплата за товари відповідно до контракту №0804-20 від 08.04.2020). Жодних посилань на найменування товару, відповідні додатки чи специфікації документ не містить. Тобто зробити висновок про приналежність поданих платіжних доручень до партії оцінюваного товару неможливо.

Митницею встановлено наступне:

· неподання декларантом документів, визначених ч. 2 ст. 53 МКУ: основний документ, що відповідно до Контракту визначає фактурну вартість товару, - додаток до контракту №2, не містить підпису однієї з сторін, а тому не може бути визнаний належним документом; банківські платіжні документи, які можна визначити як такі, що стосуються оцінюваного товару, не подавалися;

· неподання декларантом документів, визначених частиною 3 ст. 53 МКУ: - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

· розбіжності в документах щодо характеру придбаного товару ("насіннєва" чи "споживча" картопля), а також щодо умов перевезення та вартості перевезення вантажу до місця ввезення на митну територію України, декларантом не були спростовані чи пояснені.

За результатами розгляду всіх наданих документів Галицька митниця Держмитслужби дійшла висновку, що, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ.

З метою обрання методу для визначення митної вартості Галицькою митницею Держмитслужби було послідовно розглянуто можливість застосування методів 2а - 2г та встановлено відсутність можливості їх застосування. Метод 2а (ст. 59 МКУ) не застосовано з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували МД Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA209170/2020/34506 від 26.05.2020.

Митним органом було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/00019/2 від 27.05.2020 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209150/2020/00011 від 27.05.2020.

Позивачем до митного оформлення митної декларації від 27.05.2020 №UA209150/2020/008637 подано наступні документи: Рахунок-фактура (iнвойс) 00054092 від 20.05.2020, Автотранспортна накладна від 20.05.2020, Фітосанітарний сертифікат EC/NL/ PCNU 193076221 від 20.05.2020, Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 772/05 від 22.05.2020, Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту)№1 від 15.05.2020 , Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу 0804-20 від 08.04.2020 Договір (контракт) про перевезення 772/05 від 18.05.2020, Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом від 20.05.2020, Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, 5492329від 26.05.2020, Декларація-інвойс, складена експортером якщо фактурна вартість партії товару не перевищує 6000 євро00054092 від 20.05.2020, Заявка на перевезення № 772/05від 18.05.2020, Копія митної декларації країни відправлення 20NLKAF9RAZG1WD50 від 20.05.2020.

У поданих до митного оформлення документах було виявлено суттєві розбіжності щодо характеру придбаного товару ("насіннєва" чи "споживча" картопля), щодо умов здійснення та вартості перевезення, банківські платіжні документи до митного оформлення не подавалися.

Декларанту було надіслано повідомлення наступного змісту:

"Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару №: 1

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі неподання документів зазначених у ч. 2 статті 53 Митного кодексу України, Вам необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи :

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

- прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;"

Декларантом на вимогу митного органу надіслано електронні копії наступних документів:

- платіжне доручення в іноземній валюті від 19.05.2020 №3269;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 18.05.2020 №2525;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 26.05.2020 №11775;

- повідомлення декларанта про те, що інші документи подаватися не будуть.

За результатами вивчення наданих документів митним органом встановлено, що усі платіжні доручення у графі "Призначення (підстави) операції" містять запис "prepayment for goods under the contract No 0804-20 dd 08.04.2020" (передоплата за товари відповідно до контракту №0804-20 від 08.04.2020).

Митницею встановлено наступне:

· неподання декларантом документів, визначених ч. 2 ст. 53 МКУ: банківські платіжні документи, які можна визначити як такі, що стосуються оцінюваного товару, не подавалися;

· неподання декларантом документів, визначених частиною 3 ст. 53 МКУ: - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

· розбіжності в документах щодо характеру придбаного товару ("насіннєва" чи "споживча" картопля), а також щодо умов перевезення та вартості перевезення вантажу до місця ввезення на митну територію України, декларантом не були спростовані чи пояснені.

За результатами розгляду всіх наданих документів Галицька митниця Держмитслужби дійшла висновку, що, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ.

З метою обрання методу для визначення митної вартості Галицькою митницею Держмитслужби було послідовно розглянуто можливість застосування методів 2а - 2г та встановлено відсутність можливості їх застосування. Метод 2а (ст. 59 МКУ) не застосовано з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували МД Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA209170/2020/34506 від 26.05.2020.

Митним органом було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/00020/2 від 27.05.2020 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209150/2020/00012 від 27.05.2020.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень законодавства вбачається, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Як слідує із матеріалів справи, за результатами проведеного опрацювання митним органом митної декларації від 27.05.2020 №UA209150/2020/008631 встановлено наступне:

- відповідно до п. 2.2 контракту №0804-20 від 08.04.2020, "ціна товару та його загальна вартість погоджується Сторонами та вказується у відповідних додатках (специфікаціях) до цього Договору". У графі 44 митної декларації міститься запис про документ №1 від 15.05.2020, поданий під кодом 4103 "Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту)". Однак, фактично до митного оформлення надісланий за цим номером документ "додаток №2 до договору №0804-20 від 08.04.2020", який не містить підпису покупця, тобто не є належним документом.

- у п. 4.1 Контракту вказано "відвантаження насіннєвої картоплі …". Однак, у графі 31 декларації до митного оформлення заявлена "Картопля свіжа, столова (харчова), не насіннева…". Додаток №1 до Контракту, згаданий у цьому ж пункті, до митного оформлення не подавався;

- у п. 3.1 Контракту вказано, що оплата за товар здійснюється на умовах 100% передоплати перед відвантаженням. Однак, у поданому до митного оформлення інвойсі №00054091 від 20.05.2020, вказано "Betaling Binnen 14 dagen nalevering", що у перекладі за допомогою онлайн-перекладачів означає "Оплата Протягом 14 днів після доставки";

- Банківські платіжні документи, визначені ч.2 ст. 52 МКУ, як такі, що підтверджують митну вартість, до митного оформлення не подавалися всупереч тому, що у Контракті визначено умовами оплати передоплату;

- у поданому договорі-заявці від 18.05.2020 №736/05 (укладеному з ФОП ОСОБА_4 ) вказано датою завантаження 22.05.2020. Однак, у графі 4 "Дата і місце завантаження" CMR від 20.05.2020 б/н (перевізник ТОВ "Сантехмонтаж") вказано датою завантаження 20.05.2020. Це може вказувати на фіктивність поданої заявки, оскільки подання транспортного засобу під завантаження за два дні до обумовленого терміну, з точки зору підприємництва, означає простій автомобіля, зростання собівартості перевезення та, як наслідок, зниження сум отриманого прибутку;

- у договорі-заявці вказано вартість перевезення - 1600 євро за курсом НБУ на день завантаження. Станом на 20.05.2020 курс НБУ складав 29,0217 грн за євро, а, відповідно, сума мала складати 46434,72 грн. У поданому рахунку від 22.05.2020 №736/05, натомість, вказано загальну суму 47139 грн.

Судом проаналізовані подані документи та встановлено розбіжності щодо характеру придбаного товару, щодо умов здійснення та вартості перевезення, а тому у відповідача були підстави для витребування додаткових документів відповідно до статті 53 МК України.

Декларантом на вимогу митного органу надіслано електронні копії наступних документів:

- платіжне доручення в іноземній валюті від 19.05.2020 №3269;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 18.05.2020 №2525;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 26.05.2020 №11775;

- повідомлення декларанта про те, що інші документи подаватися не будуть.

За результатами вивчення наданих документів митним органом встановлено, що усі платіжні доручення у графі "Призначення (підстави) операції" містять запис "prepayment for goods under the contract No 0804-20 dd 08.04.2020" (передоплата за товари відповідно до контракту №0804-20 від 08.04.2020). Жодних посилань на найменування товару, відповідні додатки чи специфікації документ не містить. Тобто зробити висновок про приналежність поданих платіжних доручень до партії оцінюваного товару неможливо.

При винесені оскаржуваних рішень, а саме: рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/00019/2 від 27.05.2020 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209150/2020/00011 від 27.05.2020 митницею встановлено:

· неподання декларантом документів, визначених ч. 2 ст. 53 МКУ: основний документ, що відповідно до Контракту визначає фактурну вартість товару, - додаток до контракту №2, не містить підпису однієї з сторін, а тому не може бути визнаний належним документом; банківські платіжні документи, які можна визначити як такі, що стосуються оцінюваного товару, не подавалися;

· неподання декларантом документів, визначених частиною 3 ст. 53 МКУ: - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

· розбіжності в документах щодо характеру придбаного товару ("насіннєва" чи "споживча" картопля), а також щодо умов перевезення та вартості перевезення вантажу до місця ввезення на митну територію України, декларантом не були спростовані чи пояснені.

Крім того, митним органом встановлено що у договорі-заявці від 18.05.2020 №763/05 у графі "Сума фрахту, спосіб та строки оплати" чітко визначено наступне: "1600,00 EURO (курс НБУ на день завантаження). Таким чином, дата валютування не визначена календарною датою, попередньо визначеними відомостями із заявки, а є чітко прив`язаною до певної події - завантаження товару. У графі 4 "Дата і місце завантаження" CMR від 20.05.2020 б/н вказано датою завантаження 20.05.2020. Відомості, внесені до CMR, підтверджені підписами та печатками відправника та перевізника. Твердження ж позивача про те, що "фактичне навантаження товару мало місце 22.05.2020 року" є голослівним та бездоказовим. Станом на 20.05.2020 курс НБУ складав 29,0217 грн за євро, а, відповідно, сума мала складати 46434,72 грн.У поданому рахунку від 22.05.2020 №736/05, натомість, вказано загальну суму 47139 грн.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 МКУ, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

За результатами розгляду всіх наданих документів Галицька митниця Держмитслужби дійшла висновку, що, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ.

Оцінивши вищевказані письмові докази, судом встановлено, що позивачем ( декларантом) не подано усіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ. Отже, митний орган дійшов правильного висновку що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що позивач надав усі документи, що підтверджують митну вартість товару, а саме: додаткову угода №1 від 10.04.2020 та додаткову угоду №2 від 10.04.2020 та додаток №3 від 15.05.2020 року до договору, договір на транспортне експедирування №14/05-01 від 14.05.2020, комерційну пропозицію Компанії Клеінян`с Аардапельгандель БіВі від 14.05.2020 та лист від 27.05.2020 Голландської Картопляної Організації, так як, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, такі були подані після винесення оскаржуваних рішень. Суд надає оцінку оскаржуваним рішенням на час їх винесення, дані документи до митного оформлення не подавалися, не було їх подано і на вимогу про надання додаткових документів, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, та при винесенні оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів від 27.05.2020 року до уваги не бралися, оскільки такі фізично були відсутні на цю дату.

За результатами проведеного опрацювання митної декларації від 27.05.2020 №UA209150/2020/008637 митним органом встановлено наступне:

- у п. 4.1 Контракту вказано "відвантаження насіннєвої картоплі …". Однак, у графі 31 декларації до митного оформлення заявлена "Картопля свіжа, столова (харчова), не насіннева…". Додаток №1 до Контракту, згаданий у цьому ж пункті, до митного оформлення не подавався;

- у п. 3.1 Контракту вказано, що оплата за товар здійснюється на умовах 100% передоплати перед відвантаженням. Однак, у поданому до митного оформлення інвойсі №00054092 від 20.05.2020, вказано "Betaling Binnen 14 dagen nalevering", що у перекладі за допомогою онлайн-перекладачів означає "Оплата Протягом 14 днів після доставки";

- Банківські платіжні документи, визначені ч.2 ст. 52 МКУ, як такі, що підтверджують митну вартість, до митного оформлення не подавалися всупереч тому, що у Контракті визначено умовами оплати передоплату;

- У графі 44 митної декларації міститься запис про документ №1 від 15.05.2020, поданий під кодом 4103 "Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту)". Однак, фактично до митного оформлення надісланий за цим номером документ "додаток №3 до договору №0804-20 від 08.04.2020";

- у поданому договорі-заявці від 18.05.2020 №772/05 (укладеному з ФОП ОСОБА_4 ) вказано датою завантаження 22.05.2020. Однак, у графі 4 "Дата і місце завантаження" CMR від 20.05.2020 б/н (перевізник Brawo) вказано датою завантаження 20.05.2020. Це може вказувати на фіктивність поданої заявки, оскільки подання транспортного засобу під завантаження за два дні до обумовленого терміну, з точки зору підприємництва, означає простій автомобіля, зростання собівартості перевезення та, як наслідок, зниження сум отриманого прибутку;

- у договорі-заявці вказано вартість перевезення - 1650 євро за курсом НБУ на день завантаження. Станом на 20.05.2020 курс НБУ складав 29,0217 грн за євро, а, відповідно, сума мала складати 47885,81 грн. У поданому рахунку від 22.05.2020 №772/05, натомість, вказано загальну суму 48612 грн.

Судом проаналізовані подані документи та встановлено розбіжності щодо характеру придбаного товару, щодо умов здійснення та вартості перевезення, а тому у відповідача були підстави для витребування додаткових документів відповідно до статті 53 МК України.

Декларантом на вимогу митного органу надіслано електронні копії наступних документів:

- платіжне доручення в іноземній валюті від 19.05.2020 №3269;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 18.05.2020 №2525;

- платіжне доручення в іноземній валюті від 26.05.2020 №11775;

- повідомлення декларанта про те, що інші документи подаватися не будуть.

За результатами вивчення наданих документів митним органом встановлено, що усі платіжні доручення у графі "Призначення (підстави) операції" містять запис "prepayment for goods under the contract No 0804-20 dd 08.04.2020" (передоплата за товари відповідно до контракту №0804-20 від 08.04.2020). Жодних посилань на найменування товару, відповідні додатки чи специфікації документ не містить. Тобто зробити висновок про приналежність поданих платіжних доручень до партії оцінюваного товару неможливо.

При винесені оскаржуваних рішень, а саме: рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/00020/2 від 27.05.2020 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209150/2020/00012 від 27.05.2020 митницею встановлено:

· неподання декларантом документів, визначених ч. 2 ст. 53 МКУ: банківські платіжні документи, які можна визначити як такі, що стосуються оцінюваного товару, не подавалися;

· неподання декларантом документів, визначених частиною 3 ст. 53 МКУ: - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

· розбіжності в документах щодо характеру придбаного товару ("насіннєва" чи "споживча" картопля), а також щодо умов перевезення та вартості перевезення вантажу до місця ввезення на митну територію України, декларантом не були спростовані чи пояснені.

Крім того митним органом встановлено, що у договорі-заявці від 18.05.2020 №763/05 у графі "Сума фрахту, спосіб та строки оплати" чітко визначено наступне: "1600,00 EURO (курс НБУ на день завантаження). Таким чином, дата валютування не визначена календарною датою, попередньо визначеними відомостями із заявки, а є чітко прив`язаною до певної події - завантаження товару. У графі 4 "Дата і місце завантаження" CMR від 20.05.2020 б/н вказано датою завантаження 20.05.2020. Відомості, внесені до CMR, підтверджені підписами та печатками відправника та перевізника. Твердження ж позивача про те, що "фактичне навантаження товару мало місце 22.05.2020 року" є голослівним та бездоказовим. Станом на 20.05.2020 курс НБУ складав 29,0217 грн за євро, а, відповідно, сума мала складати 47885,81 грн. У поданому рахунку від 22.05.2020 №772/05, натомість, вказано загальну суму 48612 грн.

За результатами розгляду всіх наданих документів Галицька митниця Держмитслужби дійшла висновку, що, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ.

Оцінивши вищевказані письмові докази, судом встановлено, що позивачем ( декларантом) не подано усіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ. Отже, митний орган дійшов правильного висновку що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що позивач надав усі документи, що підтверджують митну вартість товару, а саме: додаткову угода №1 від 10.04.2020 та №2 від 10.04.2020, додаток №1 від 08.04.2020, рахунки на оплату від Компанії Клеінян`с Аардапельгандель БіВі , пакувальний лист, лист від 27.05.2020 Голландської Картопляної Організації, договір на транспортне експедирування №14/05-01 від 14.05.2020, договір-заявка на перевезення вантажу у міжнародному сполученні №10763 від 18.05.2020 та/або №10772 від 21.05.2020, комерційна пропозиція Компанії Клеінян`с Аардапельгандель БіВі від 14.05.2020, висновок Львівської торгово-промислової палати від 12.06.2020 №19-09/547, так як, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, такі були подані після винесення оскаржуваних рішень. Суд надає оцінку оскаржуваним рішенням на час їх винесення, дані документи до митного оформлення не подавалися, не було їх подано і на вимогу про надання додаткових документів, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, та при винесенні оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів від 27.05.2020 року до уваги не бралися, оскільки такі фізично були відсутні на цю дату.

Відповідно до частини 1 статті 55 цього Кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Пунктом 2 ч. 6 ст.54 МК України встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У зв`язку з вищевикладеним встановлені, передбачені ч. 6 ст. 54 МК України, підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Згідно частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 коментованої статті Кодексу основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 Митного кодексу України).

Згідно частини 5 вказаної статті Кодексу у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 Митного кодексу України).

За приписами частини 1 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини 3 статті 58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у графі 33 рішення про коригування митної вартості, що визначає обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів, зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Як встановлено судом, згідно оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, митна вартість товару визначена за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України). Відповідачем зазначено, що з метою обрання методу для визначення митної вартості Галицькою митницею Держмитслужби було послідовно розглянуто можливість застосування методів 2а - 2г та встановлено відсутність можливості їх застосування. Метод 2а (ст. 59 МКУ) не застосовано з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA209170/2020/34506 від 26.05.2020.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України, Львівська митниця повідомила декларантові про можливість доведення достовірності заявленої вартості товару шляхом подання визначеного переліку документів, разом з тим, такі подані не були.

Таким чином, оскільки платежі, які були здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю, позивачем підтверджені не були, зважаючи на вимоги ч. 3 ст. 58 МК України (у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу), основний метод застосуванню не підлягав.

Також на момент перевірки заявленої позивачем митної вартості були відсутні митні оформлення ідентичних товарів, які б співпадали по асортименту продукції, не відомі та документально не підтверджені їх фізичні характеристики, якість та репутація даної продукції на ринку від виробника за час максимально наближений до моменту прийняття рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, що свідчить про неможливість застосування другорядного методу визначення митної вартості ціною договору щодо ідентичних товарів.

Крім того, на момент перевірки заявленої позивачем митної вартості були відсутні митні оформлення подібних товарів, які б співпадали по асортименту продукції, не відомі та документально не підтверджені їх якість та репутація даної продукції на ринку від виробника за час максимально наближений до моменту прийняття рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, що свідчить про неможливість застосування другорядного методу визначення митної вартості ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Другорядний метод визначення митної вартості ціною договору на основі віднімання вартості щодо подібних товарів також не був застосований, оскільки на момент визначення заявленої позивачем митної вартості було відсутнє документальне підтвердження про ціну одиниці товару, що були продані на території України, з поправкою відповідно до ч. 2, 3 ст. 62 МК України.

Другорядний метод визначення митної вартості на основі додавання вартості (обчислена вартість) не був застосований, оскільки відсутнє документальне підтвердження щодо витрат, які включаються в ціну товарів відповідно до ст. 63 МК України.

Таким чином, митницею послідовно застосовувались методи визначення митної вартості, разом з тим, таку визначити за жодним з них не вдалося, тому відповідно до ст. 64 МК України митна вартість на імпортований позивачем товар визначена з використанням резервного методу.

Вказаний метод визначення митної вартості передбачає, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень ст. 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

Під жоден із цих критеріїв імпортний позивачем товар не підходить, тому перешкод до застосування резервного методу не було.

Суд звертає увагу на те, що визначення митної вартості оцінюваних товарів з використанням резервного методу має відповідати принципам та положенням статті VII ГАТТ "Оцінка товару для митних цілей" та Угоди про застосування статті VII ГАТТ.

Відповідно до п. 2(а) ст. VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Згідно з п. 2(Ь) статті під "дійсною вартістю" повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продасться або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Якщо дійсна вартість може бути визначена відповідно до пункту (Ь), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений.

Відповідно до додатка 1 до статті VII формування пунктів (а) і (Ь) дозволяє стороні, що домовляється, одноманітно визначати вартість для митних цілей або на підставі цін окремого експортера на імпортний товар, або на підставі загального рівня цін на подібний (аналогічний) товар.

Враховуючи наведене, митним органом у якості джерела інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості використано середню ціну, за яку зазначений товар пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що Львівська митниця з дотриманням вимог ст. 58 МК України здійснила визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, за достатніх на те підстав та з дотриманням порядку черговості послідовного використання методів, визначених ст. 59-63 МК України, що свідчить про те, що спірні картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів та рішення про коригування митної вартості товарів прийняті правомірно, тому підстави для їх скасування відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову повністю, судові витрати сплачені позивачем не стягується за рахунок бюджетних асигнувань з Галицької митниці Держмитслужби.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ЛВ Лімітед" (80400, вул. Січових Стрільців,43, с. Забужжя, Кам`янка-Бузький район, Львівська область) до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до суду апеляційної інстанції .

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлений 26.10.2020 року.

Суддя Кухар Н.А.