Справа № 640/7313/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7313/20 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючий суддя: Черпіцька Л.Т.
судді: Глущенко Я.Б.
Собків Я.М.
за участю секретаря: Зуєнка Д.П.

за участю сторін:

представника позивача Бардаченка О.В.

представника позивача Соколов А.О.

представника відповідача Борисов І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від "01" липня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Деренківець" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування вимоги №Ю- від 10.02.20 та рішення № ,

В С Т А Н О В И Л А:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Деренківець» звернулось до суду з позовною заявою, у якій просило:

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі Вимогу Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 10.02.2020р. №Ю-;

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі Рішення Головного управління ДПС у Київській області № від 10.02.2020 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 червня 2020 року позов задоволено.

22.06.2020 позивачем до суду подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2020 року стягнуто на користь СТОВ «Деренківець» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права, просить скасувати додаткове рішення суду.

Скаржник мотивує свої вимоги тим, що суд першої інстанції порушив ч. 3 ст.126 КАС України, у зв`язку з чим відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд питання про ухвалення додаткового судового рішення. Також вказав, що включення до судових витрат на правничу допомогу такої послуги як написання позовної заяви є безпідставним, оскільки заперечення на акт перевірки та скарга на вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати ЄСВ та рішення про застосування штрафних санкцій повторюють доводи позивача, які викладені у позовній заяві, тобто послуги адвоката на написання позовної заяви, на яку витрачено 8 годин часу є не співрозмірним. Зазначив, що такі послуги, як формування позовних матеріалів для подачі до суду, подачі позовних матеріалів до суду не можуть бути віднесені до складу судових витрат на правничу допомогу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Приймаючи вищевказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на правову допомогу адвоката документально підтверджені, а тому заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що додаткове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заяви уповноваженого представника позивача про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, з огляду наступне.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу

Відповідно до приписів статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження витрат на правничу допомогу, позивач надав суду одночасно із позовною заявою договір про надання правової (правничої) допомоги №3-АБ від 16.04.2018 та завдання №7 від 25.03.2020 до цього договору, що укладені позивачем із АБ «Адвокат Бордаченко та партнери».

Згідно із пунктами 1, 2 завдання №7 від 25.03.2020 до договору №3-АБ від 16.04.2018 АБ «Адвокат Бордаченко та партнери» зобов`язалось супроводжувати судову справу в суді першої інстанції (що включає в себе підготовку, підписання та подачу усіх необхідних процесуальних документів, у т.ч. позовної заяви, збирання і подачу до суду доказів по справі та вчинення Адвокатом усіх необхідних процесуальних дій, з метою представництва інтересів Клієнта як учасника справи) за позовом Позивача до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправними і скасування прийнятих відповідачем рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску від 10.02.2020, а також Вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 10.02.2020 №Ю-, а позивач зобов`язався оплатити надання правової (правничої) допомоги та фактичні витрати адвокатського бюро, необхідні для виконання цього завдання. Згідно із п. 3 завдання №7 від 25.03.2020 розмір гонорару адвокатського бюро за надання правничої допомоги позивачу в суді першої інстанції у цій справі становить 10 000,00 грн. без ПДВ.

Фактична сплата позивачем коштів за надану правову допомогу підтверджена рахунком АБ «Адвокат Бордаченко та партнери» №78 від 25.03.2020, платіжним дорученням позивача №848 від 25.03.2020 та банківською випискою із поточного рахунку АБ «Адвокат Бордаченко та партнери» за 26.03.2020.

Також позивачем надані виписка із ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АБ «Адвокат Бордаченко та партнери», ордер АБ «Адвокат Бордаченко та партнери» КС№426399 від 26.03.2020 про надання правової допомоги в Окружному адміністративному суді м. Києва адвокатом Бордаченком О.В., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №631 від 18.05.2012, видане Бордаченку О.В., а також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом при наданні правової допомоги позивачу у даній справі.

Із наданого детального опису робіт (наданих послуг) вбачається надання позивачу правової допомоги адвокатом у даній справі за період із 25.03.2020 по 18.06.2020 року у кількості 27,75 робочих годин.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги у справі є співмірним із складністю цієї справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача.

Таким чином, оскільки понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн підтверджені належними доказами, то заява позивача підлягає задоволенню.

Щодо посилання скаржника на те, що послуги адвоката, пов`язані із написанням позовної заяви, на яку витрачено 8 годин часу, є не співрозмірними, оскільки доводи, викладені у запереченні на акт перевірки та у скарзі на вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати ЄСВ та рішення про застосування штрафних санкцій повторюють доводи позивача, які викладені у позовній заяві, то колегія суддів вважає хибними, позаяк позовна заява істотно відрізняється від підготовлених позивачем заперечень до акту перевірки і скарги на рішення та вимогу, що підтверджується змістом цих документів.

Інші доводи апеляційної скарги щодо неспіврозмірності судових витрат на правничу допомогу не заслуговують на увагу, оскільки є очевидно безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що приймаючи оскаржуване додаткове рішення судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, а саме: КАС України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.1-3 ст. 124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 126 КАС України визначено, що повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Якщо для розгляду окремих категорій справ, заяв або клопотань учасників справи цим Кодексом встановлено строк розгляду менше десяти днів, повістка має бути вручена у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи 22.06.2020 уповноважений представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвалою суду першої інстанції від 30.06.2020 призначено розгляд питання про ухвалення додаткового рішення у судовому засіданні на 01.07.2020 о 09:00 год.

У описовій частині додаткового рішення суду зазначено, що представники сторін у вказане судове засідання не з`явились, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином телефонограмою.

Разом з тим, в матеріалах даної справи відсутні докази щодо направлення та вручення (відмови в отриманні) сторонам у справі повісток про виклик до суду першої інстанції для розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що вказаними приписами КАС України не передбачено для розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення направлення сторонам телефонограми.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції належним чином не повідомлено відповідача про дату, час і місце судового засідання з розгляду заяви уповноваженого представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, то це, з огляду на приписи п.3 ч.3 ст.317 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування додаткового рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2020 року з прийняттям нового рішення.

Враховуючи, що наявні в матеріалах справи письмові докази підтверджують витрати позивача, пов`язані з правничою допомогою адвоката, колегія суддів вважає, що слід прийняти нове рішення, яким заяву уповноваженого представника позивача про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у даній справі задовольнити.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст.ст.241,242,310,315,317,321,322,325,329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області задовольнити частково.

Додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2020 року скасувати.

Прийняти нове додаткове рішення, яким заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець» про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити.

Стягнути на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець» (19430, Черкаська обл, Корсунь-Шевченківський район, село Деренківець, ) понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 (десять тисяч грн 00 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 20 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя: Л.Т. Черпіцька
судді: Я.Б. Глущенко
Я.М. Собків