Справа № 500/1945/20
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/1945/20

19 жовтня 2020 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Семеха В.Т.

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Андрусенка І.Я.

представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Онофрійчука Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2020 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного Фонду України від 12.06.2020 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про Державну службу".

- зобов`язати відповідача перевести позивача по справі на пенсію державного службовця та призначити її відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 як особі, яка має більше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців з дня подання заяви 04.03.2020, зарахувавши період військової служби з 19.11.1972 по 04.11.1974 до стажу державної служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 04.03.2020 року звернувся до відповідача із заявою щодо переведення з пенсії по віку, призначеної згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком як державному службовцю відповідно до закону України "Про державну службу".

Листом від 12.06.2020 управління обслуговування громадян Бережанського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про Державну службу".

Підставою відмови слугувало те, що оскільки позивач станом на 01.05.2016 не працював на посадах віднесених до категорії посад державної служби, а стаж роботи на посадах віднесених до категорії посад державної служби становить 18 років 9 місяців 21 день, підстав для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону Україну "Про державну службу" від 16.12.1993 немає.

Відмовляючи у призначенні пенсії державного службовця, відповідач не зарахував до стажу державної служби позивача період військової служби з 19.11.1972 по 04.11.1974.

Таку відмову позивач вважає протиправною, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

На підставі статті 12 та глави 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Тернопільським окружним адміністративним судом винесено ухвалу від 03 серпня 2020 року про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

20.08.2020 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду поступив відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що позивачу відмовлено в переведенні на пенсію за віком за нормами Закону України "Про державну службу", оскільки стаж роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців становить 18 років 9 місяців 21 день та станом на 01.05.2016 позивач не працював на посаді державного службовця. До стажу роботи зараховано наступні періоди: з 21.06.1996 по 05.10.2000 - в Підгаєцькій районній державній адміністрації (4 роки 3 місяці 15 днів) і з 06.10.2000 по 10.04.2015 - в управлінні соціального захисту населення Підгаєцької районної державної адміністрації (14 років 6 місяців 6 днів). При цьому, період служби в армії з 19.11.1972 по 04.11.1974 не враховано до стажу державної служби.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У справі призначено судове засідання на 05.10.2020.

В судовому засіданні 05.10.2020 розгляд справи відкладено до 19.10.2020 за клопотанням представника позивача.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Андрусенка І.Я. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено частково.

Визначено призначене на 19 жовтня 2020 року о 11:30 год. судове засідання в справі №500/1945/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії провести за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Андрусенка І.Я. у режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 19.10.2020 представник позивача адвокат Андрусенко І.Я. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судовому засіданні 19.10.2020 роти задоволення позову заперечив з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивачу ОСОБА_1 з 14.01.2014 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

04.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до управління обслуговування громадян Бережанського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою щодо переведення з пенсії по віку, призначеної згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком як державному службовцю відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII. (далі - Закон №889-VIII).

Листом від 12.06.2020 за №1900-0302-8/8389 відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії за віком відповідно до "Про державну службу", в якому зазначено, що до стажу державної служби для права на пенсію період військової служби не зараховується.

Оскільки станом на 01.05.2016 позивач не працював на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, а стаж роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, становить 18 років 9 місяців 21 день (необхідно 20 років стажу державної служби), підстав для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №3 та №4 від 04.03.2020, виданих управлінням соціального захисту населення Підгаєцької районної державної адміністрації, немає.

Позивач вважаючи, що відповідач мав зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", період військової служби з 19.11.1972 по 04.11.1974 року та перевести його на пенсію державного службовця звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

За нормами части другої статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 №137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види, призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

За нормами частини третьої статті 45 Закону Закон №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України "Про державну службу".

01.05.2016 року набув чинності Закон №889-VIII, згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статі 37 Закону №3723-XII, але за умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Так частиною першою статті 37 Закону №3723-XII визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

З огляду на зміст зазначених норм чинного законодавства, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після набрання чинності Законом №889-VIII - 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Пунктом 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року (до моменту вступу в дію Закону №889-VII) здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 (далі - Порядок №283).

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що до стажу державної служби включається також, зокрема, час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Пунктом 4 Порядку №283 визначено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 від 06.081978 ОСОБА_1 період з 19.11.1972 по 04.11.1974 проходив строкову військову службу в Збройних Силах СРСР.

Відповідно до статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХП "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-ХП) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 6 цього Закону визначено види військової служби:

строкова військова служба;

військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військова служба за контрактом осіб рядового складу;

військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Судом встановлено, що єдиною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" є відсутність необхідного стажу державної служби.

Разом з тим, враховуючи наведені положення нормативно-правових актів, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що військова служба має зараховується до загального стажу роботи, але період такої служби не може зараховуватись до стажу державної служби при призначенні пенсії згідно Закону України "Про державну службу" та доходить висновку про те, що проходження позивачем військової служби у період з 19.11.1972 по 04.11.1974 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №569/350/17.

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 працював на посадах державного службовця.

Суд зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" зараховано наступні періоди:

- з 21.06.1996 по 05.10.2000 - в Підгаєцькій районній державній адміністрації (4 роки 3 місяці 15 днів).

- з 06.10.2000 по 10.04.2015 - в управлінні соціального захисту населення Підгаєцької районної державної адміністрації (14 років 6 місяців 6 днів).

При цьому, період служби в армії з 19.11.1972 по 04.11.1974 відповідачем не враховано до стажу державної служби.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що позивач має необхідний стаж 20 років та досягнув передбаченого віку для переведення його на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Відтак оскаржувана відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлена листом від 12.06.2020 за №1900-0302-8/8389 щодо відсутності підстав для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №3 та №4 від 04.03.2020, виданих управлінням соціального захисту населення Підгаєцької районної державної адміністрації не відповідає передбаченим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, та, як наслідок, є протиправною і підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що у спірних правовідносинах з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним способом, за встановлених обставин, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 період військової служби з 19.11.1972 по 04.11.1974 до стажу державної служби та перевести його на пенсію державного службовця з 04.03.2020 відповідно до статі 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993.

Згідно частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Отже, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, суд присуджує на користь позивача здійснені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 12.06.2020 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 період військової служби з 19.11.1972 по 04.11.1974 до стажу державної служби та перевести його на пенсію державного службовця з 04.03.2020 відповідно до статі 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 22.07.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено і підписано 26 жовтня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, .

Головуючий суддя Мартиць О.І.