Справа № 120/1305/20-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 жовтня 2020 р. Справа № 120/1305/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Ю.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кобильняк А.В.,

представника позивача: Міняйло І.М.,

представника відповідача: Люлька О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: керівника Бершадської місцевої прокуратури

до: Бершадської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви керівника Бершадської місцевої прокуратури до Бершадської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем протиправно прийнято рішення на 42 сесії 7 скликання №504 від 20.12.2019 року "Про впорядкування умов оплати праці міського голови на 2020 рік", у зв`язку із невиконанням депутатами Бершадської міської ради ОСОБА_1 , ОСОБА_3 покладених Законом України " Про місцеве самоврядування в Україні" та "Про запобігання корупції" зобов`язань щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваного рішення, оскільки зі змісту протоколу № 48 пленарного засідання 42 сесії 7 скликання Бершадської міської ради від 20.12.2019 року відомості відсутні про те, що під час голосування депутатом Бершадської міської ради ОСОБА_2 та міським головою ОСОБА_1 повідомлявся колегіальний орган про наявність у них конфлікту інтересів або іншими особами вживались будь-які заходи для врегулювання конфлікту інтересів. Прокурор вважає, що рішення відповідача прийнято з порушенням вимог норм чинного законодавства, відтак, має бути скасоване на підставі ст. 67 Закону України "Про запобігання корупції" в судовому порядку за ініціативою прокурора, який у даному випадку діє в інтересах держави та виступає самостійним позивачем у справі.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Крім того, даною ухвалою суду встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву та витребувано у Бершадської міської ради всі наявні матеріали, які стали підставою для винесення оскаржуваного рішення №504 від 20.12.2019 року "Про впорядкування умов оплати праці міського голови на 2020 рік".

13.05.2020 року на адресу суду надійшло від Бершадської міської ради клопотання про продовження процесуальних строків, посилаючись на впроваджений на території України карантин.

Ухвалою суду від 14.05.2020 року клопотання відповідача задоволено та продовжено процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву та надання витребуваних ухвалою суду від 06.04.2020 року документів.

07.08.2020 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що у статті 59-1 «Конфлікт інтересів» Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що «1. Сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. 2. Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та роз`яснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.»

Стаття 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», чітко регламентує, яким чином підлягає урегулюванню конфлікт інтересів у депутата місцевої ради, і будь-якому разі після урегулювання конфлікту інтересів такий депутат має право приймати учать в голосуванні та прийнятті відповідного рішення. Таке право підкріплено також змістом статті 24 цього Закону в якій зазначено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Так, на думку відповідача, позивач помилково зазначає у позовній заяві інформацію про те, що у протоколі № 48 пленарного засідання 42 сесії 7 скликання Бершадської міської ради від 20.12.2019 року відсутні відомості про те, що під час голосування депутатом Бершадської міської ради ОСОБА_2 та міським головою ОСОБА_1 повідомлено колегіальний орган про наявність в них конфлікту інтересів або іншими особами вживалися будь-які заходи для врегулювання конфлікту інтересів.

Однак, на переконання відповідача дана інформація зазначена позивачем в позовній заяві не відповідає дійсності та спростовується змістом протоколу № 48 пленарного засідання 42 сесії 7 скликання Бершадської міської ради від 20 грудня 2019 року, в якому зазначено, що міський голова ОСОБА_1 та депутат ОСОБА_2 заявили про конфлікт інтересів перед розглядом та голосуванням питання про впорядкування умов оплати праці міського голови на 2020 рік. Тобто, міський голова м. Бершадь ОСОБА_1 та депутат Бершадської міської ради ОСОБА_3 , у відповідності до вимог статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» врегулювали питання конфлікту інтересів, повідомивши про це перед початком розгляду та голосуванням питання, винесеного на розгляд.

Крім того, акцентував увагу суду на тому, що зазначена у позові постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №442/730/17 не може бути застосована при вирішенні даної адміністративної справи, адже обставини, які досліджувались судом при винесенні зазначеного рішення повністю відрізняються від обставин даної справи.

07.08.2020 року до суду також надійшли пояснення третіх осіб стосовно заявленого позову, які за змістом аналогічні з відзивом відповідача.

Також, 07.08.2020 року відповідачем та третіми особами подано до суду клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з метою надання усних пояснень.

Ухвалою суду від 17.08.2020 року суд задовольнив клопотання відповідача та третіх осіб, вирішив перейти з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без (виклику) повідомлення сторін до розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання у справі на 14.09.2020 року.

14.09.2020 року в судове засідання сторони не прибули, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у справі доказами.

В свою чергу, 14.09.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що наразі в прокуратурі Вінницької області відбуваються структурні зміни, які зумовлюють необхідність підготовки та видання нових документів на підтвердження повноважень.

Ухвалою суду від 14.09.2020 року клопотання представника позивача задоволено та відкладено судовий розгляд справи на 30.09.2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 30.09.2020 року у судовому засіданні оголошено перерву до 16.10.2020 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Разом із тим, погодився із позицією відповідача про те, що дійсно депутати Бершадської міської ради ОСОБА_1 , ОСОБА_3 повідомили про наявність у них конфлікту інтересів при прийнятті оскаржуваного рішення, про що відповідну інформацію внесено до протоколу № 48 пленарного засідання 42 сесії 7 скликання Бершадської міської ради від 20 грудня 2019 року.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що Бершадською місцевою прокуратурою під час вивчення рішень Бершадської міської ради, розміщених на офіційному сайті Бершадської міської ради http://radabershad.gov.ua, встановлено підстави для представництва інтересів держави.

Так, установлено, що рішенням 42 сесії 7 скликання Бершадської міської ради № 504 від 20.12.2019 року «Про впорядкування умов оплати праці міського голови на 2020 рік» встановлено міському голові надбавку за розробку проектів нормативно-правових актів в розмірі до 100% посадового окладу за розробку з урахуванням надбавки, вирішено здійснювати преміювання міського голови в розмірі до 100% посадового окладу в межах фонду преміювання, також вирішено надавати міському голові щорічно матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати.

Відповідно до протоколу № 48 пленарного засідання чергової 42 сесії 7 скликання Бершадської міської ради від 20.12.2019 року до порядку денного за номером 10 включено питання про впорядкування умов оплати праці міського голови на 2020 рік.

Згідно протоколу № 48 пленарного засідання 42 сесії 7 скликання Бершадської міської ради від 20.12.2019 року за прийняття рішення «Про впорядкування умов оплати праці міського голови на 2020 рік» проголосувало 14 осіб та 2 особи утримались.

Відповідно до Списку депутатів Бершадської міської ради 7 скликання для поіменного голосування на пленарному засіданні чергової 42 сесії Бершадської міської ради 7 скликання від 20.12.2019 року за питання під номером 10 - Про впорядкування умов оплати праці міського голови на 2020 рік проголосували серед інших за прийняття рішення - депутат Бершадської міської ради ОСОБА_2 та Бершадський міський голова Кольченко Михайло Іванович.

На переконання прокурора рішення 42 сесії 7 скликання Бершадської міської ради № 504 від 20.12.2019 року "Про впорядкування умов оплати праці міського голови на 2020 рік" прийняте всупереч Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та "Про запобігання корупції" та в добровільному порядку не скасоване, тому прокурор діючи в інтересах держави звертається до адміністративного суду з вимогою про його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд керується наступним.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

У частині першій статті 10 Закону № 280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У статті 45 названого Закону передбачено, що сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Загальний склад ради визначається відповідно до закону про вибори.

Рада вважається повноважною за умови обрання не менш як двох третин депутатів від загального складу ради.

Згідно з частиною дванадцятою статті 46 Закону № 280/97-ВР сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Відповідно до частин 1-3 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Згідно частин першої та другої статті 59-1 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та роз`яснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.

Терміни "реальний конфлікт інтересів", "потенційний конфлікт інтересів", "неправомірна вигода", "подарунок" вживаються у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання корупції" № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року.

У статті 1 цього Закону надано значення термінів, які у ньому вживаються:

близькі особи - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень .

Статтею 3 Закону № 1700-VII визначено суб`єктів, на які поширюється дія цього Закону, згідно пунктів 1 та 2 частини першої якої передбачені особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зокрема, згідно з підпунктом "б" пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вживати заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можуть прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч закону на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб ( ч. 2 ст. 28 Закону № 1700-VІІ).

У разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов`язана звернутися за роз`ясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі, якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону (ч. 5 ст. 28 Закону № 1700-VІІ).

У статті 35 Закону № 1700-VII передбачено спеціальні правила, особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування.

Зазначено, що правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Тобто, при виникненні конфлікту інтересів у депутата міської ради він має діяти у відповідності до правила, передбаченого у статті 59-1 Закону № 280/97-ВР, згідно з яким можливість брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою пов`язано з виконанням ним такої умови: самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Зі змісту протоколу № 48 пленарного засідання 42 сесії 7 скликання Бершадської міської ради від 20 грудня 2019 року судом встановлено, що депутати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили про конфлікт інтересів перед розглядом та голосуванням питання про впорядкування умов оплати праці міського голови на 2020 рік.

Тобто, депутати Бершадської міської ради ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у відповідності до вимог статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» врегулювали питання конфлікту інтересів, повідомивши про це перед початком розгляду та голосуванням питання, винесеного на розгляд.

Відтак, суд доходить висновку, що депутати Бершадської міської ради ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у відповідності до вимог статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» врегулювали питання конфлікту інтересів, відтак, доводи прокурора стосовно протиправності прийняття рішення на 42 сесії 7 скликання №504 від 20.12.2019 року "Про впорядкування умов оплати праці міського голови на 2020 рік" у зв`язку із невиконанням депутатами Бершадської міської ради ОСОБА_1 , ОСОБА_2 покладених на них Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та "Про запобігання корупції" зобов`язань щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваного рішення не знайшли свого підтвердження.

Щодо доводів позивача про застосування до даних правовідносин постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №442/730/17 суд зазначає, що у зазначеній справі рішення Летнянської сільської ради від 07 грудня 2015 року № 23, прийняте з порушенням чинного законодавства, оскільки прийняте в умовах реального конфлікту інтересів одного з депутатів, яка голосувала за прийняття такого рішення та бездіяльності інших депутатів відповідної ради, які як члени постійної комісії з врегулювання конфлікту інтересів не вчинили жодних дій для врегулювання такого конфлікту, що є підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій та прийняття нового рішення про задоволення позову заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що депутати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили про конфлікт інтересів перед розглядом та голосуванням питання про впорядкування умов оплати праці міського голови на 2020 рік, за результатами якого винесено оскаржуване рішення на 42 сесії 7 скликання №504 від 20.12.2019 року "Про впорядкування умов оплати праці міського голови на 2020 рік".

Відтак, на думку суду зазначена постанови Великої Палати Верховного Суду не може бути застосована при вирішенні даної адміністративної справи, адже обставини, які досліджувались судом при винесенні зазначеного рішення відрізняються від обставин даної справи.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. А згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначено у статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що заявлений прокурором адміністративний позов є необґрунтованим, тому задоволенню не підлягає.

Прокурор у даній справі є суб`єктом владних повноважень та виконує функції з представництва інтересів держави у суді, тому суд дійшов висновку, що оскільки позивачем не надано доказів понесених витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то судові витрати до стягнення з відповідача не належать.

Виходячи із приписів положень статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду у повному обсязі виготовлене 23.10.2020 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна