Справа № 440/4595/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4595/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/4595/19 за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області (надалі - відповідач, Глобинська міська рада), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 26.09.2019 №1383 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, з метою передачі у власність", а також зобов`язати відповідача надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0058.

В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на неправомірну, як на її думку, поведінку відповідача, що в черговий раз перешкоджає в реалізації гарантованого державою права особи на отримання у власність земельної ділянки.

Ухвалою судді від 02.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в письмовому провадженні).

У відзиві на позов, що надійшов до суду 27.12.2019, відповідач з твердженнями позивача не погодився. Вважає правомірним оскаржуване рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки на даній земельній ділянці знаходяться майнові паї громадян. До того ж на спірній земельній ділянці розміщені насадження, які неможливо відділити від цієї земельної ділянки без втрати цільового призначення або істотного знецінення, тому відповідні насадження є складовою частиною цієї земельної ділянки як неподільні речі. Наголошує, що спірним у даній справі є не обставини права власності на землю, а обставини права її користування. Перебування спірної земельної ділянки у комунальній власності, відсутність її державної реєстрації у визначеному законом порядку ще не свідчить про те, що вона не перебуває у користуванні інших осіб. Зауважує, що рішення про надання чи відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є дискреційним повноваженням Глобинської міської ради (а.с. 22-24).

Ухвалою суду від 13.01.2020 задоволено клопотання Глобинської міської ради та адвоката Голубенка В.П., залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Згідно з поясненнями представника третіх осіб адвоката Голубенка В.П., Глобинською міською радою прийнято правильне по суті рішення, яке відповідає вимогам Закону. При цьому, права позивача ніяким чином не було порушено, оскільки на даній земельній ділянці знаходяться майнові паї інших громадян (а.с. 71-72).

Іншою ухвалою суду від 13.01.2020 клопотання представників відповідача та третіх осіб про зупинення провадження у справі №440/4595/19 задоволено. Зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Глобинського районного суду Полтавської у справі №527/2778/19.

Ухвалою суду від 05.10.2020 клопотання адвоката ОСОБА_7 про поновлення провадження у справі №440/4595/19 задоволено та поновлено провадження у справі.

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

11.03.2019 позивач звернулася до Глобинської міської ради із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га на території Глобинської міської ради за межами населеного пункту (а.с. 25), додавши до заяви окрім документів, що встановлюють особу, графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с. 25-27).

28.03.2019 Глобинська міська рада, розглянувши заяву ОСОБА_1 , на 46 сесії першого скликання, керуючись Земельним кодексом України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України "Про землеустрій", прийняла рішення №406 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування Глобинська міська рада, Глобинського району, Полтавської області, з метою передачі у приватну власність (за рахунок земельної ділянки кадастровий номер - :00:012:0058)", яким відмовила у наданні дозволу у зв`язку з тим, що на даній земельній ділянці знаходяться майнові паї громадян.

Позивач, вважаючи, що цим рішенням порушені її права, оскаржила його до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 у справі №440/1770/19, яке набрало законної сили 26.09.2019, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Глобинської міської ради від 28.03.2019 №406 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування Глобинська міська рада, Глобинського району, Полтавської області, з метою передачі у приватну власність (за рахунок земельної ділянки кадастровий номер - :00:012:0058)". Зобов`язано Глобинську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, місце розташування на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, з метою передачі у власність (за рахунок земельної ділянки кадастровий номер - :00:012:0058) з урахуванням висновків суду.

На виконання даного рішення суду, 26.09.2019 Глобинською міською радою було прийнято рішення №1383 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, з метою передачі у власність", яким знову відмовлено у наданні дозволу, оскільки на даній земельній ділянці знаходяться майнові паї громадян (а.с. 30).

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до приписів статті 12 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, частина сьома статті 118 ЗК України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, відповідач зазначив, що на обраній ОСОБА_1 земельній ділянці з кадастровим номером :00:012:0058 знаходяться майнові паї громадян.

На підтвердження цих доводів відповідач разом з відзивом на позов надав копії: Проекту роздержавлення і приватизації земель КСП "Комсомолець" Глобинського району Полтавської області та планових картографічних матеріалів від 1996 року, розроблених погоджених Полтавським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук; сторінок з плану землекористування р-пу ім. Жданова села Опришки Глобинського району Полтавської області, витягу з протоколу загальних зборів пайовиків ПСПОВ "Колос" Глобинського району (правонаступника КСП "Комсомолець") від 26.01.2001 №1; свідоцтв про право на майновий пай; довідку ПСПОВ "Колос" від 07.05.2019 №33 щодо реорганізації колгоспу ім. Жданова; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :00:012:0058 (а.с. 28-42).

Зі змісту наданих відповідачем копій документів суд встановив, що окремим громадянам рішенням зборів трудового колективу КСП "Колос" було надано право на майновий пай у Загальному пайовому фонді підприємства з визначенням вартості такого майна.

Зокрема, рішенням загальних зборів пайовиків ПСПОВ "Колос" від 26.01.2001 №1 громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - на суму майнових паїв виділено сад на площі 40,00 га у полі №5 (а.с. 35).

Разом з цим, відомості про набуття фізичними особами - пайовиками прав на відповідну земельну ділянку у матеріалах справи відсутні.

Згідно з відкритою інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права суд встановив, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:012:0058 від 15.10.2019 зареєстровано за Глобинською міською радою (), земельна ділянка має цільове призначення: 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам, юридичним особам).

За приписами статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Однак, суду не надано відомостей з приводу прийняття Глобинською міською радою рішень щодо виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), як і відомостей про затвердження документації із землеустрою у встановленому законом порядку щодо майнових паїв, не підтверджено факту виділення паїв в натурі, як і не надано відомостей щодо державної реєстрації прав власності третіх осіб на спірну земельну ділянку.

З огляду на такі обставини у суду немає підстав вважати, що обрана позивачем земельна ділянка площею 2,00 га є обтяженою правами на неї будь-яких третіх осіб.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У даній справі відповідач не довів правомірності свого рішення від 26.09.2019 №1383.

Суд звертає увагу на те, що адвокатом Голубенком В.П. в інтересах третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 свого часу був поданий позов до Глобинського районного суду Полтавської області про визнання права користування земельною ділянкою на підставі свідоцтв про право на майновий пай в загальному пайовому фонді підприємства КСГП "Колос".

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 04.08.2020 у справі №527/2778/19 в задоволенні позову ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_8 до Глобинської міської ради, із залученням третіх осіб: приватного сільськогосподарського підприємства з орендними відносинами "Колос", виконавчого комітету Глобинської міської ради, ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про визнання права користування земельною ділянкою - відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 08.09.2020.

За висновком суду, станом на час прийняття рішення, право осіб на отримання спірної земельної ділянки в оренду не є порушеним, невизнаним чи оспорюваним.

Тож приймаючи спірне рішення з мотивів відсутності погодження землекористувача, так як на даній земельній ділянці знаходяться майнові паї громадян, відповідач діяв необґрунтовано, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Доводи відповідача щодо того, що на спірній земельній ділянці розміщені насадження, які неможливо відділити від цієї земельної ділянки без втрати цільового призначення або істотного знецінення, тому відповідні насадження є складовою частиною цієї земельної ділянки як неподільні речі, суд не приймає до уваги, оскільки зазначені обставини не були підставою для відмови у наданні дозволу.

З приводу вимог позивача про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, суд зазначає наступне.

Заперечуючи проти задоволення даної вимоги, відповідач у відзиві зауважив, що вирішення питання про надання дозволу на розробку проектів землеустрою є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

У зв`язку з цим слід зазначити, що за усталеною практикою під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, що приймає рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, наявність дискреційних повноважень не означає, що суб`єкт владних повноважень може діяти свавільно при прийнятті тих чи інших рішень, такі повноваження мають межу.

На переконання суду аналіз статті 118 ЗК України свідчить про те, що законодавцем чітко не встановлено меж дискреційних повноважень органу виконавчої влади щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою (наприклад, скільки разів уповноважений орган може відмовити у наданні дозволу тощо). Тому у цьому випадку межею таких дискреційних повноважень виступають критерії правомірності рішень, дій чи бездіяльності, наведені у ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення на підставі наведених критеріїв, а також тим, щоб владні суб`єкти не перетинали межу дискреційних повноважень, а у випадку порушення останніми таких меж вживати ефективних заходів захисту порушених прав приватних осіб та їх відновлення. В цьому полягає суть принципу розподілу влади на основі системи стримувань та противаг.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16.05.2019 у справі №812/1312/18. Як зазначалося судом, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні регламентовано частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд, наприклад, у постанові від 07.02.2019 у справі № 814/702/17.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач вдруге відмовив ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :00:012:0058 з аналогічної підстави - знаходження на даній земельній ділянці майнових прав громадян.

Оскільки судами не встановлено майнових прав на спірну земельну ділянку, поведінка відповідача є по суті зловживанням своїми повноваженнями та вимагає застосування судом ефективного способу відновлення порушеного права позивача.

Позивачем разом із заявою від 11.03.2019 надано усі необхідні документи, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України (графічні матеріали, на яких зображено бажане місце розташування земельної ділянки, копію паспорту громадянина України, копію ідентифікаційного коду) та зважаючи на відсутність підстав для відмови, визначених частиною 7 цієї статті, відповідач не мав повноважень відмовляти у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

З огляду на викладене, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Глобинську міську раду прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, за межами населеного пункту за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :00:012:0058.

Відтак, позовні вимоги належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позову до суду позивач понесла витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ "ПриватБанк" №TS203323 від 21.11.2019.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 52 сесії 1 скликання Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області від 26.09.2019 №1383 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, з метою передачі у власність".

Зобов`язати Глобинську міську раду Глобинського району Полтавської області (вул. Центральна, буд. 285, м. Глобине, Полтавська область, 39000, ) прийняти рішення щодо надання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :00:012:0058.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області (вул. Центральна, буд. 285, м. Глобине, Полтавська область, 39000, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун