Справа № 420/5271/19
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5271/19
23 жовтня 2020 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю Індом-Плюс про заміну сторони виконавчого провадження, встановлення судового контролю,-
В обґрунтування подання зазначено, що 28.07.2020 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим Олександром В`ячеславовичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження за № 62665957, відповідно до якої Боржником у виконавчому провадженні виступає Державна фіскальна служба України, яка на теперішній час перебуває у стані припинення у зв`язку з реорганізацією. При цьому абз. 4 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» № 1200 від 18.12.2018 р. передбачено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності, в зв`язку з чим відповідно до приписів ч.1 ст. 379 КАС України є підставою для заміни сторони виконавчого провадження.
Крім того, зазначено, що норми податкового законодавства зобов`язують Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкових накладних у день набрання законної сили рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2019р. у справі № 420/5271/19, тобто Державна податкова службу України повинна була здійснити реєстрацію податкових накладних 18.05.2020р., в день отримання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін. Проте станом на момент звернення з цією заявою до суду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2019р. у справі № 420/5271/19 не виконано. Посилаючись на приписи ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 14, 370, 382 КАС України, рішення Європейського суду з прав людини, заявник зазначив про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Розгляд заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю Індом-Плюс про заміну сторони виконавчого провадження, встановлення судового контролю призначено на 22.10.2020р. о 12 год. 30 хв.
На підставі ч. 3 ст.194, ч.9 ст. 205, ч. 2 ст.379 КАС України суд вирішив здійснювати розгляд заяви у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 379 КАС України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю Індом-Плюс про заміну сторони виконавчого провадження, встановлення судового контролю, суд дійшов наступного.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2020р. у справі №420/5271/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Індом-Плюс до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 6101581/41102577 від 12.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 08.11.2017 року;

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 1 від 08.11.2017 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю Індом-Плюс (ІКЮО 41102577), днем її подання;

визнано протиправним та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації' № 610582/41102577 від 12.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 17.11.2017 року;

зобов`язано Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ) зареєструвати податкову накладну № 4 від 17.11.2017 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю Індом-Плюс (ІКЮО 41102577), днем її подання;

визнано протиправним та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 610583/41102577 від 12.03.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 20.12.2017 року;

зобов`язано Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ) зареєструвати податкову накладну № 5 від 20.12.2017 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю Індом-Плюс (ІКЮО 41102577), днем її подання;

стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця Товариства з обмеженою відповідальністю Індом-Плюс витрати на правничу допомогу у розмірі 4000грн. (чотири тисячі гривень);

стягнуто з Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця Товариства з обмеженою відповідальністю Індом-Плюс судовий збір у розмірі 5763грн. (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні).

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2020р. у справі №420/5271/19 набрало законної сили 05.05.2020р.

Частиною 2 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

За викладених обставин, враховуючи приписи ч.2 ст.379 КАС України, подання розглянуто за наявними матеріалами в справі, в порядку письмового провадження.

Згідно із ч.1 ст.379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Постановою Кабінету Міністрів України №1074 з від 20.10.2011 р. затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).

Згідно з пунктами 5, 6 вказаного Порядку, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Таким чином, процесуальним правонаступництвом є заміна у справі сторони чи третьої особи у разі переходу повноважень (для суб`єкта владних повноважень), прав і обов`язків від однієї особи до іншої (правонаступника) у відносинах, щодо яких виник спір.

Підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони - суб`єкта владних повноважень, можуть бути припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації, повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Судом встановлено, що відповідачем у даній адміністративній справі є, зокрема, Державна фіскальна служба України, проте, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що з 17.05.2019 р. Державна фіскальна служба України перебуває в стані припинення.

Постановою Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018 р. «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Установлено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок). Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державну податкову службу України () створено як юридичну особу, про що 17.05.2019 року внесено запис №0085321.

Наказом Державної податкової служби України №36 від 28.08.2019 року, у зв`язку із розпорядженням Кабінету Міністрів України №682-р від 21.08.2019 р. Питання Державної податкової служби, керуючись Положенням про Державну податкову службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року №227, встановлено розпочати виконання Державною податковою службою України функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю Індом-Плюс про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити та замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме: Державну фіскальну службу України на Державну податкову службу України (; 04053, м.Київ, Львівська площа, 8).

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю, дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява позивача, суд дійшов наступних висновків.

Положення ст.382 КАС України не передбачають строку та порядку вирішення судом питань, визначених цією нормою.

Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що положення ч.1 ст.382 КАС України кореспондують з положеннями ч.6 ст.246 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині рішення суду першої інстанції зазначається встановлений судом порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Тобто, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту із накладенням штрафу.

При цьому, судовий контроль по даній справі при винесенні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2020р. у справі №420/5271/19 не встановлювався.

Суд зазначає, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, суд зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Разом з тим, позивачем не наведено причин та не надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про те, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю Індом-Плюс про встановлення судового контролю по справі № 420/5271/19, в зв`язку з чим суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 205, 243, 248, 250, 256, 379, 295, 297, 370, 372 КАС України, суд , -

УХВАЛИВ:

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю Індом-Плюс про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 420/5271/19 , - задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому провадженні №62665957 по справі № 420/5271/19, а саме: боржника з Державної фіскальної служби України на Державну податкову службу України (; 04053, м.Київ, Львівська площа, 8).

У задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю Індом-Плюс про встановлення судового контролю,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України, та може бути оскаржена у відповідності до ст. 295, 297 КАС України.

Суддя Г.П. Самойлюк