Справа № 826/13017/13-а
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О.,

Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (фізичної особи ОСОБА_1 ) на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (фізичної особи ОСОБА_1 ) про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2020 року у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року в адміністративній справі № 826/13017/13-а - відмовлено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року в адміністративній справі № 826/13017/13-а - залишено в силі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами скасувати та прийняти рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми процесуального права.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що після повернення справи на новий розгляд, не заява про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, а саме справа мала бути переглянута судом першої інстанції. Відповідач вказує, що за результатами розгляду справи мало бути прийнято рішення, а не ухвала, а також вказує, що податкові повідомлення-рішення, які стали підставою для винесення вимоги про наявність податкового боргу, вже не є чинними, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі відповідач просить розгляд апеляційної скарги провести за участі його представника.

Щодо заявленого відповідачем клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю сторін у відкритому судовому засіданні. Також, відповідач звертається з клопотанням про його заміну в порядку процесуального правонаступництва.

Також, відповідач в апеляційній скарзі звертається з клопотанням про його заміну в порядку процесуального правонаступництва.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до запису 6001391 від 19 лютого 2019 року, припинено підприємницьку діяльність Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 .

Так, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Згідно зі статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відтак, колегія суддів вирішила замінити сторону по справі, а саме: відповідача - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 на правонаступника, належного відповідача - фізичну особу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13 серпня 2013 року ДПІ у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві звернулась до суду з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 163 446,96 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2014 року, позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

11 серпня 2014 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року в адміністративній справі № 826/13017/13-а за позовом Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, в якій просив суд переглянути за нововиявленими обставинами постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року у справі № 826/3017/13-а, скасувати вказану постанову Окружного адміністративного суду міста Києві та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №826/13017/13-а задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позовних вимог Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року назване рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 суму податкового боргу з податку на додану вартість та з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 33673,35 грн, з них заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 21046,25 грн, заборгованість з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 12627,1 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 квітня 2016 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року та постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції

Листом Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2016 року №826/13017/13-а/98323/16 матеріали адміністративної справи №826/13017/13-а скеровано до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2016 року адміністративну справу 826/13017/13-а прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2020 року у задоволенні заяви Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року в адміністративній справі № 826/13017/13-а - відмовлено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року в адміністративній справі № 826/13017/13-а - залишено в силі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд постанови за нововивявленими обставинами та залишаючи в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року, суд першої інстанції зазначив, що сума податкового боргу заявлена до стягнення на підставі податкової вимоги від 11 червня 2013 року №28-17 є узгодженою, а підстава, якою обумовлено звернення відповідача із заявою про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами відсутня.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до положення пункту 10 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, відповідно до якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, розгляд даної справи здійснюється за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частиною першою статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Приписи пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Наведений висновок щодо застосування положень пункту 1 частини другої статті 361 КАС України викладений у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 року у справі № 204/153/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення із даним адміністративним позом Державною податковою інспекцією у Солом`янському районі міста Києва стала податкова вимога від 11 червня 2013 року №28-17 про сплату податкового боргу на суму 163 446,96 грн.

При цьому, вищевказана податкова вимога було прийнята на підставі податкових повідомлень-рішень від 25 січня 2013 року:

- №, про нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 87 808,75 грн;

- № про нарахування податкових зобов`язань з податку з доходів фізичних осіб.

Так, з матеріалів справи вбачається, що правомірність винесення податкових повідомлень-рішень від 25 січня 2013 року № та №, які стали підставою формування податкової вимоги від 11 червня 2013 року №28-17, була предметом розгляду в межах адміністративної справи № 826/3853/14.

У справі № 826/3853/14 постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року, податкові повідомлення-рішення від 25 січня 2013 року № та № було визнано протиправними та скасовано.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2014 року вищевказані постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2014 у справі № 826/3835/14 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового розгляду справи постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року позов задоволено, податкові повідомлення-рішення № та № скасовано.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року скасована; позов задоволено частково; податкове повідомлення-рішення від 25.01.2013 № скасовано в частині визначення грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 53410 грн. за основним платежем та 13352,50 грн. за штрафними санкціями; податкове повідомлення-рішення від 25.01.2013 № - в частині визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 63011,11 грн.; в решті позову відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2016 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі № 826/3835/14 скасовано; відмовлено в частині позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 25.01.2013 № ; в решті справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 25.01.2013 № та прийнято в цій частині нову постанову, якою у задоволенні даної позовної вимоги відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2019 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі № 826/3835/14 залишити без змін.

Постанова набрала законної сили з дати її прийняття - 29 січня 2019 року, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів наголошує, що за наслідками декількох нових розглядів адміністративної справи № 826/3853/14, судами було встановлено правомірність податкових повідомлень-рішень від 25 січня 2013 року № та №.

При цьому, підставою для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року, відповідач вказував те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2014 року по справі №826/3835/14 скасовано оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та №, на підставі яких, в свою чергу, виник податковий борг.

В той же час, з огляду на те, що в кінцевому результаті, в межах розгляду справи №826/3835/14 було встановлено правомірність податкових повідомлень-рішень від 25 січня 2013 року № та №, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сума податкового боргу заявлена до стягнення на підставі податкової вимоги від 11 червня 2013 року №28-17 є узгодженою, а підстава, якою обумовлено звернення відповідача із заявою про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами відсутня.

Щодо доводів апелянта про те, що за після направлення ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 квітня 2016 року справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, Окружним адміністративним судом мало бути прийнято рішення, а не ухвала, а також те, що податкові повідомлення-рішення, які стали підставою для винесення вимоги про наявність податкового боргу, вже не є чинними, що є підставою для відмови у задоволенні позову, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами врегульовано статтею 368 КАС України.

Так, заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Під час перегляду за нововиявленими або виключними обставинами сторони користуються правами, визначеними статтею 47 цього Кодексу.

За результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

З огляду на наведені вище положення, оскільки справу № 826/13017/13-а, яка переглядалась за нововиявленими обставинами постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року, було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, то Окружний адміністративний суд міста Києва правомірно здійснював розгляд відповідної заяви Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами.

При цьому з огляду на приписи пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність нововиявлених обставин у зв`язку з встановленою правомірністю податкових повідомлень-рішень, за якими було сформовано податкову вимогу, то Окружний адміністративний суд міста Києва вірно відмовив у задоволенні заяви фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року в адміністративній справі № 826/13017/13-а та залишив цю постанову в силі.

Твердження апелянта, про те, що Окружний адміністративний суд міста Києва мав прийняти судове рішення не в формі ухвали, а у формі рішення, спростовуються положенням частини першої статті 369 КАС України, згідно з яким у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що оскільки у межах справи №826/3835/14 було встановлено правомірність податкових повідомлень-рішень від 25 січня 2013 року № та №, то сума податкового боргу заявлена до стягнення на підставі податкової вимоги від 11 червня 2013 року №28-17 є узгодженою, що свідчить про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми податкового боргу, відтак постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року, якою і було стягнуто відповідний податковий борг, підлягає залишенню в силі.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (фізичної особи ОСОБА_1 ) на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2020 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21.10.2020.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна