Справа № 280/1587/20
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 280/1587/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року в адміністративній справі №280/1587/20 (головуючий суддя першої інстанції Артоуз О.О., повний текст рішення складено 16.06.2020 року) за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОННЕ АГЕНСТВО СВАРОГ» про стягнення податкового боргу з рахунків платника податків та вилучення готівкових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 04.03.2020 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНСТВО СВАРОГ», в якому просив стягнути кошти у сумі податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 170435,10 грн. з рахунків платника податків ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНСТВО СВАРОГ» у банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податковий борг виник у зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених податкових зобов`язань. Контролюючим органом вживались заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме: згідно п.59.1 ст.59 ПК України надсилалась товариству податкова вимога в порядку, визначеному для надсилання ППР.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про стягнення податкового боргу з рахунків платника податків та вилучення готівкових коштів на залишок суми у розмірі 95435,10 грн..

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Проте, апеляційна скарга не містить обґрунтування зменьшення суми боргу.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Представник сторін в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Сварог» зареєстроване як юридична особа 21.05.2008 року за №1 023006.

Підставою для звернення податкового органу до суду стало наявність у товариства податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 170435,10 грн., що виник на підставі наступного.

На підставі акту №1622/08-01-49-06/35924875 від 03.09.2018 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Н» № від 20.09.2018 року, яким визначено суму штрафу у розмірі 9860,00 грн.. Дане податкове повідомлення- рішення було надіслано на адресу відповідача засобом поштового зв`язку та отримане ним 27.09.2018 року.

На підставі акту №2612/08-01-49-06/35924875 від 28.11.2018 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Н» № від 20.12.2018 року, яким визначено суму штрафу у розмірі 9315,27 грн.. Дане податкове повідомлення- рішення було надіслане на адресу відповідача засобом поштового зв`язку та отримане ним 27.12.2018 року.

На підставі акту №2760/08-01-49-06/35924875 від 20.12.2018 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № від 14.01.2019, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 170,00 грн. Дане податкове повідомлення-рішення було надіслане на адресу відповідача засобом поштового зв`язку та отримане ним 24.01.2019;

На підставі акту №0277/08-01-49-06/35924875 від 06.02.2019 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Н» № від 04.03.2019 року, яким визначено суму штрафу у розмірі 17988,40 грн.. Дане податкове повідомлення-рішення було надіслане на адресу відповідача засобом поштового зв`язку та отримане ним 14.03.2019 року;

На підставі акту №0903/08-01-49-06/35924875 від 27.03.2019 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «НІ» № від 18.04.2019 року, яким визначено суму штрафу у розмірі 1489,83 грн.. Дане податкове повідомлення-рішення було надіслане на адресу відповідача засобом поштового зв`язку та отримане ним 23.04.2019 року;

На підставі акту №0540/08-01-49-06/35924875 від 15.03.2019 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Н» № від 09.04.2019 року, яким визначено суму штрафу у розмірі 14681,70 грн.. Дане податкове повідомлення-рішення було надіслане на адресу відповідача засобом поштового зв`язку та отримане ним 16.04.2019 року.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення не оскаржувались відповідачем в адміністративному чи судовому порядку.

Крім того, відповідачем до контролюючого органу подані наступні уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ:

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань за червень 2018 року від 19.10.2018 року, яким визначене позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (податкового) періоду (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету у розмірі 15086,00 грн., а також сума штрафу, нарахована платником самостійно у зв`язку з виправленням помилки у розмірі 453,00 грн.;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань за липень 2018 року від 19.10.2018 року, яким визначене позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (податкового) періоду (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету у розмірі 26750,00 грн., а також сума штрафу, нарахована платником самостійно у зв`язку з виправленням помилки у розмірі 803,00 грн.;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань за листопад 2018 року від 04.03.2019 року, яким визначене позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (податкового) періоду (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету у розмірі 37044,00 грн., а також сума штрафу, нарахована платником самостійно у зв`язку з виправленням помилки у розмірі 1111,00 грн..

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань за грудень 2018 року від 04.03.2019 року, яким визначене позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (податкового) періоду (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету у розмірі 36193,00 грн., а також сума штрафу, нарахована платником самостійно у зв`язку з виправленням помилки у розмірі 1086,00 грн..

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, податковий борг виник у зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених сум податкових зобов`язань.

Відповідно до Довідки про заборгованість станом на 02.02.2020 року загальна сума боргу з податку на додану вартість складає 170435,10 грн..

Станом на 16.06.2020 року відповідно до довідки про заборгованість, що надана до матеріалів справи податковим органом, заборгованість з вказаного податку складає 95435,10 грн..

Наявність заборгованості в сумі 95435,10 грн.. відповідачем не оспорюється.

Проте, відповідачем зазначено, що на суму заборгованості з податку на додану вартість між позивачем та відповідачем укладено графік погашення податкового боргу, згідно якого остаточний строк оплати податкового боргу настане лише в серпні 2020 року.

Рішення про розстрочення погашення податкового боргу не скасовувалось.

Зазначені обставини апелянтом не оскаржуються та не спростовуються.

Згідно із п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Статтею 32 ПК України визначено зміни строку сплати податку та збору.

Відповідно до вказаної статті зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.

Згідно підпункту 17.1.5 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право одержувати відстрочення, розстрочення сплати податків або податковий кредит в порядку і на умовах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством;

Основні засади розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) визначені статтею100 Кодексу. Відповідно до якої розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.

За результатами розгляду керівник (заступник керівника або уповноважена особа) контролюючого органу протягом 30 календарних днів з дати подання заяви приймає рішення про розстрочення або відмовляє йому в цьому при відсутності на те підстав чи недотриманні обов`язкових вимог в письмовій формі з викладенням причин відмови.

Не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття або отримання рішення орган ДФС, вповноважений на виконання функцій надання розстрочок (відстрочок) згідно з межами компетенції, укладає з цим платником договір про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу).

Розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Платник податків має право достроково погасити розстрочену (відстрочену) суму грошового зобов`язання (податкового боргу) або її частину разом із сумою нарахованих на цю суму процентів.

Відповідно до пункті 4.6 4.8 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №574, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1853/24385, з дня, наступного за днем розірвання договору, на розстрочені (відстрочені) суми, що залишились несплачені, нараховуються пеня та штраф у розмірах, передбачених Кодексом. З дня дострокового розірвання договору платник податків зобов`язаний сплатити невнесену суму розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань (податкового боргу) та суму процентів, нарахованих за фактичний строк дії розстрочення (відстрочення).

Розстрочені (відстрочені) суми грошових зобов`язань (податкового боргу) та суми нарахованих процентів, що залишилися несплачені на день прийняття рішення про скасування розстрочення (відстрочення), стягуються у порядку, установленому законодавством для стягнення податкового боргу.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Колегія суддів зіертає увагу, що на час подання позову (04.03.2020 року), та навіть на час прийняття судом першої інстанції рішення у даній справі (16.06.2020 року) у податкового органу були відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість, оскільки строк сплати вказаного боргу не настав: граничний термін узгоджених сум податкового боргу розстрочено до 31 липня 2020 року (включно).

У зв`язку з наведеним колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Оскільки за приписами частини 1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, справа згідно із частиною 4 статті 257 КАС України не відноситься до таких, які не можуть бути розглянуті за вказаними правилами, то судове рішення суду апеляційної інстанції згідно із пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись статтями 4, 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року в адміністративній справі №280/1587/20 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року в адміністративній справі №280/1587/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак