Справа № 420/6246/20
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/6246/20
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», заінтересовані особи ОСОБА_1 , публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Другий Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», заінтересовані особи ОСОБА_1 , ПАТ «Дельта Банк», Другий Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернулось до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 461 від 04.03.2013 року з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» у зв`язку з переходом прав кредитора, відповідно до договору відступлення прав вимоги № 2244/К/1 від 13.05.2020 року.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначив, що в провадженні Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні перебуває виконавче провадження № 54723848 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Дельта Банк». 04.03.2013 року приватним нотаріусом Паракудою І.В. вчинено виконавчий напис № 461 щодо стягнення коштів для задоволення кредиторських вимог. 13.05.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2244/К/1, відповідно до умов якого ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ПАТ «Дельта Банк», Другий Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 461 від 04.03.2013 року з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» у зв`язку з переходом прав кредитора, відповідно до договору відступлення прав вимоги № 2244/К/1 від 13.05.2020 року.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року та постановити нову, про задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадження.

Згідно до вимог ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого припису приватного нотаріуса Паракуда Ірини Вікторівни № 461 від 04.03.2013 р. відповідно до приписів ст. 379 КАС України.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні заведеної заяви Товариства, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником обрано невірний спосіб захисту своїх порушених прав, а тому заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не може погодитися з наведеним висновком суду першої інстанції, вважає його передчасним та помилковим, з огляду на наступне.

13.05.2020 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» укладено договір про відступлення права вимоги № 2244/К/1.

Згідно вказаного договору ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, згідно положень ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-які стадії процесу.

Згідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Разом з тим, положеннями ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

У такому разі виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до положень ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналізуючи у сукупності наведені правові норми та враховуючи, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, дане питання має вирішуватись саме адміністративним судом. А тому висновок суду першої інстанції щодо невірно обраного заявником способу захисту своїх прав є помилковим.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.07.2019 р. по справі № 822/1659/18, а також Верховним Судом України у постанові від 18.11.2015 р. по справі № 6-2391ц15.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» у зв`язку з невірно обраним способом захисту прав заявником, суд першої інстанції враховував позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 20.09.2018 року по справі № 324/1018/17. Відповідно до якої ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» мало б звернутися до суду із заявою в порядку ст. 287 КАС України, а не в порядку ст. 379 КАС України.

Щодо вказаного висновку суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у вищезазначеній справі Велика палата розглянула питання щодо розмежування компетенції цивільних, господарських та адміністративних судів, а саме якщо виконавче провадження відкрите на виконання не судового рішення, а виконавчого документу, виданого іншим органом, та юрисдикцію зазначеної справи.

Проте, судом першої інстанції не було враховано, що 16.01.2019 р. у постанові по справі № 826/7941/17 Велика Палата Верховного Суду визнала законними рішення судів першої та апеляційної інстанції, якими замінено сторону у виконавчому провадженні за заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса. Вирішуючи справу касаційний суд посилався на положення ст. 287 та 379 КАС України.

У наведеній постанові Великою Палатою зазначено, що проаналізувавши норми законодавства та беручи до уваги те, що у зв`язку з відступленням права грошової вимоги за кредитним договором своїх прав іншій особі за правочином, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» задовольнити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року скасувати.

Постановити у справі № 420/6246/20 нову ухвалу, якою замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 461 від 04.03.2013 р. з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (, 04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, буд. 28-А) у зв`язку з переходом до товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» прав кредитора, відповідно до Договору про відступлення прав вимоги № 2244/К/1 від 13.05.2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н.В.