Справа № 200/5001/20-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 р. Справа№200/5001/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у сумі 12232,73 грн., -

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2020 року Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у сумі 12232,73 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач на момент звернення до суду, має податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 12232,73 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 12232,73 грн.

Ухвалою від 14 серпня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін у письмовому провадженні/а.с.43/.

Копія ухвали повернулась на адресу суду без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідач правом надання відзиву не скористався, що з урахуванням вимог ст.ст. 159, 162 КАС України є підставою для вирішення даної справи за наявними матеріалами справи та в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - Головне управління ДПС у Донецькій області, є органом державної влади. Статус державної фіскальної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Таким чином, позивач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідач - ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4. п.16.1. ст.16 ПК України, - платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п. 54.1. ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 Кодексу встановлено, що суми грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання вважаються податковим боргом.

Статтею 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 38.1. статті 38. ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Станом на лютий 2020 року за ОСОБА_1 обліковується податковий борг, що раніше не був заявлений до суду, у розмірі 12 232,73 грн., а саме з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300) в сумі 12 232,73 грн.

Податковий борг виник відповідно до податкових повідомлень-рішень:

- форми «Ф» від 22 січня 2019 року №0-0531 на суму 1 014,21 грн. за 2016 рік. Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на податкову адресу платника податків, однак поштове відправлення повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» /а.с.14/;

- форми «Ф» від 22 січня 2019 року №0-0531 на суму 4 114,71 грн. за 2016 рік. Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на податкову адресу платника податків, однак поштове відправлення повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» /а.с.14/;

- форми «Ф» від 22 січня 2019 року №0-0531 на суму 471,04 грн. за 2017 рік. Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на податкову адресу платника податків, однак поштове відправлення повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» /а.с.14/;

- форми «Ф» від 22 січня 2019 року №0-0531 на суму 555,34 грн. за 2016 рік. Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на податкову адресу платника податків, однак поштове відправлення повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» /а.с.15/;

- форми «Ф» від 22 січня 2019 року №0-0531 на суму 644,80 грн. за 2017 рік. Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на податкову адресу платника податків, однак поштове відправлення повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» /а.с.15/;

- форми «Ф» від 22 січня 2019 року №0-0531 на суму 1 911,04 грн. за 2017 рік. Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на податкову адресу платника податків, однак поштове відправлення повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» /а.с.15/;

- форми «Ф» від 01 лютого 2019 року №0-0531 на суму 2 223,38 грн. за 2018 рік. Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на податкову адресу платника податків, однак поштове відправлення повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» /а.с.16/;

- форми «Ф» від 12 листопада 2019 року №0-0531 на суму 750,18 грн. за 2018 рік. Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на податкову адресу платника податків, однак поштове відправлення повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» /а.с.17/;

- форми «Ф» від 12 листопада 2019 року №0-0531 на суму 548,03 грн. за 2018 рік. Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на податкову адресу платника податків, однак поштове відправлення повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» /а.с.18/.

Таким чином, відповідач має заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами на загальну суму 12 232,73 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем самостійно не були вжиті заходи з погашення податкового боргу.

Строки добровільної сплати узгоджених податкових зобов`язань сплинули, заходи, прийняті податковим органом щодо стягнення податкових зобов`язань, не призвели до їх погашення.

Так, відповідно до приписів пп.14.1.157 п.14.1 ст.14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Статтею 56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.

Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом.

Платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов`язаний письмово повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов`язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення.

У разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

У разі порушення платником податків вимог пунктів 56.3 і 56.6 подані ним скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Якщо відповідно до цього Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов`язання платника податків за причинами, не пов`язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу.

У разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Строки подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення контролюючого органу можуть бути продовжені за правилами і на підставах, визначених пунктом 102.6 статті 102 цього Кодексу.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Відповідно даних, наявних в інформаційній системі суду КП «Діловодство спеціалізованого суду», відповідач - ОСОБА_1 із позовом щодо оскарження вказаних вище податкових повідомлень-рішень до Донецького окружного адміністративного суду не зверталась. Інших відомостей, щодо оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень та скасування їх в адміністративному або судовому порядку, суду не надано.

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На адресу боржника надіслано податкову вимогу форми «Ф» від 16 травня 2019 року №48191-42 /а.с.13/.

Згідно вимог п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Станом на момент розгляду справи податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у сумі 12232,73 грн. відповідачем не сплачено.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність податкової заборгованості у відповідача та вжиття заходів її стягнення. З боку відповідача вказані докази не спростовані.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно з частиною 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (вул. Італійська, буд.59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у сумі 12232,73 грн - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300) в сумі 12232,73 грн (р/р UA0005576, отримувач - Бахмутське УК/ отг Сіверськ/18010300, код отримувача - 37868870, банк - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998).

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження 16 жовтня 2020 року. Повне судове рішення складено та підписано 21 жовтня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов