Справа № 160/11701/20
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 жовтня 2020 року Справа № 160/11701/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення виплати позивачу пенсії за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити виплату пенсії позивачу, як непрацюючому пенсіонеру з січня 2020 р.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області приймати всі необхідні документи позивача від представника позивача в тому числі й заяви від банку.

- відповідно до п.1 ч.2 ст.371 КАС України, допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі заявлених позовних вимог, шляхом стягнення одним платежем всієї заборгованості по пенсії, починаючи з моменту припинення її виплат позивачеві по день фактичної виплати й довічно.

- відповідно до ч.1 ст.372 КАС України, покласти обов`язки щодо забезпечення виконання рішення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

- відповідно до ч. 6 ст. 245, ч. 1 ст. 382 КАС України, зобов`язати начальника Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області в 14-денний термін надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.

Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Позивачу встановлено п`ятиденний строк, з моменту отримання ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до суду:

1) нову редакцію позовної заяви у відповідній кількості з визначенням учасників адміністративного процесу, з врахуванням п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України та зазначенням ідентифікаційного коду Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адресим електронної пошти ОСОБА_1 та Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області;

2) документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) за подання адміністративного позову немайнового характеру у відповідності до Закону України Про судовий збір у розмірі 840,80 грн. або

- клопотання про звільнення (відстрочення, розстрочення) сплати судового збору з відповідними доказами на підтвердження скрутного матеріального становища, з яких можливо встановити, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

На адресу суду через електронний кабінет системи «Електронний Суд» від представника позивача Кривов`язової Катерини Миколаївни надійшла заява про усунення недоліків.

До заяви в якості додатків було долучено, мовою оригіналу:

1. Довер. Фельдман. pdf.

2. Фельдман судовий збір. pdf.

3. Фельдман иск в окр. суд. pdf.

4. Фельдман судовий збір. pdf.

Разом із заявою, яка сформована ОСОБА_2 у її електронному кабінеті системи «Електронний Суд» в якості додатків, надано відскановану копію нової редакції позовної заяви з відскановиним підписом ОСОБА_1 від 21.09.2020 року.

Крім того, разом із заявою, яка сформована ОСОБА_2 у її електронному кабінеті системи «Електронний Суд», надано також відскановану копію довіреності від 07.01.2018 року, складеною в м. Тель-Авів, Ізраїль, із засвідченням справжності підпису апостилем (вчиненим відповідно до Гаазької Конвенції 5 жовтня 1961 року).

Крім того, ОСОБА_2 на адресу суду через електронний кабінет системи «Електронний Суд» надіслано заяву про вступ у справу як представника, до якою долучено відскановану копію довіреності від 07.01.2018 року, складеною в м. Тель-Авів, Ізраїль, із засвідченням справжності підпису апостилем від 15.08.2019 року №114931/3 (вчиненим відповідно до Гаазької Конвенції 5 жовтня 1961 року).

Щодо повноважень ОСОБА_2 .

Приписами частини 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 1 частини 1 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної особи.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою (частина 2 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частинами 5, 6 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У відповідності до частини 8 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що у разі звернення фізичної особи до суду через її представника суду має бути надано оригінал або належним чином завірена копія документу, що підтверджує його повноваження.

Згідно з ст. 13 Закону України Про міжнародне приватне право документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Для вчинення будь-яких нотаріальних дій, у тому числі, і для засвідчення вірності перекладу та вірності копій, документи, які складено за кордоном, повинні прийматися нотаріусами за умови їх легалізації або проставляння апостилю, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

Легалізація документів та/або проставлення апостилю - це процес підтвердження походження документів. Як апостиль, так і легалізація підтверджують справжність підпису особи, що засвідчила документ.

Апостиль ставиться для використання документів в країнах, які підписали Гаазьку конвенцію, яка була прийнята в 1961 році, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів та вступила в силу в Україні в 2003 році.

Згідно із ст. 1 Гаазької конвенції ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Відповідно до ст. 4 Конвенції передбачений в ч. 1 ст. 3 цієї Конвенції апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Таким чином, для цілей прийняття документа, складеного в Державі Ізраїль та звільнення його від процедури консульської легалізації, цей документ повинен містити апостиль або бути скріпленим з апостилем.

Пунктом 13 Правил проставлення апостилю на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затверджених Наказом Міністерства закордонних справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства юстиції України від 5 грудня 2003 року № 237/803/151/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2003 року за № 1151/8472, апостиль проставляється у формі відбитка штампа, візуалізації на папері апостилю, сформованого за допомогою програмних засобів ведення Реєстру у формі електронного документа, або візуалізації на папері апостилю, сформованого за допомогою інформаційної системи. Розмноження та копіювання (фотокопіювання) апостилю не дозволяється.

Як вбачається з матеріалів справи, місцем проживання позивача є держава Ізраїль, заява на усунення недоліків разом з відсканованою копією нової редакції позовної заяви подана через електронний кабінет системи «Електронний Суд» не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 .

На підтвердження своїх повноважень представником позивача надано до суду на окремих аркушах відскановану копію довіреності від 07.01.2018 року, складеною в м. Тель-Авів, Ізраїль, із засвідченням справжності підпису апостилем (вчиненим відповідно до Гаазької Конвенції 5 жовтня 1961 року).

Суд зазначає, що до суду надано відскановану копію зазначеного засвідчення справжності підпису з апостилем, у той час як пунктом 13 Правил чітко визначено, що не дозволяється розмноження та копіювання (фотокопіювання) апостиля.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява на усунення недоліків разом з відсканованою копією нової редакції позовної заяви підписана особою, у якої відсутні повноваження на вчинення таких дій.

В ухвалах Верховного Суду у справах №820/4389/17 від 19.02.2018р., №822/2974/17 від 02.05.2018р., від 13 жовтня 2020 року у справі № 560/607/20 викладена наступна правова позиція, що "звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику. Представник повинен демонструвати повагу до суду, доводячи наявність повноважень на представництво".

Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини №3477-IV від 23.02.2006, є джерелом права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його правами та обов`язками.

У рішенні Європейського суду з прав людини Чуйкіна проти України ((CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) 13 січня 2011 року ОСТАТОЧНЕ) вказано, що стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 28- 36, Series A № 18).

Разом з тим, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, яке може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28.05.1985 у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства, (п. 57).

Щодо виконання позивачем вимог ухвали суду від 28 вересня 2020 року.

Так, в п. 1 ухвали ОСОБА_1 встановлено п`ятиденний строк для надання нової редакції позовної заяви у відповідній кількості з визначенням учасників адміністративного процесу, з врахуванням п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України та зазначенням ідентифікаційного коду Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адресим електронної пошти ОСОБА_1 та Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області.

Як зазначалося вище, від ОСОБА_2 на адресу суду через її власний електронний кабінет системи «Електронний Суд» надійшла заява про усунення недоліків, в якій в якості додатків було зазначено в т.ч. мовою оригіналу «Фельдман иск в окр. суд. pdf.»

Перевіривши нову редакцію позовної заяви, суд зазначає наступне.

Частиною 8 ст. 171 КАС України передбачено, що питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Необхідною умовою для реалізації права на звернення до адміністративного суду є пред`явлення адміністративного позову шляхом подання позовної заяви із дотриманням вимог, встановлених КАС України, насамперед його статтями 122, 160-161.

Недотримання встановленого цим Кодексом порядку звернення до адміністративного суду, залежно від обставин може тягнути за собою залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Судом встановлено, що відсканована копія позовної заяви з відскановиним підписом позивача подана в якості додатків через електронний кабінет ОСОБА_2 в системі «Електронний Суд».

За правилами статті 18 КАС України позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Згідно з частинами сьомою, восьмою статті 44 КАС України документи (у тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

В свою чергу підпунктом 15.16 підпункту 15 пункту 1 розділу VII Перехідні положення КАС України визначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті Голос України та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

01.03.2019 року, в газеті Голос України (№ 42 (7048) від 01.03.2019 року) опубліковано повідомлення про відкликання ДСА України оголошення, опублікованого в газеті Голос України (№ 229 (6984) від 01.12.2018) щодо створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Станом на 25.10.2019 року, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2019 № 624/0/15-19 було здійснено відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Таким чином, на час звернення позивача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала роботу.

В той же час на підставі вимог наказу Державної судової адміністрації України від 22 грудня 2018 року №628 запроваджено тестову експлуатацію підсистеми Електронний суд, у всіх місцевих та апеляційних судах України, у зв`язку із чим учасникам процесу слід дотримуватись вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 у відповідній редакції.

Отже, надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу Електронний суд, розміщеному за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, безумовно є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет.

Відповідно до підпункту 15.1 підпункту 15 пункту 1 розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Із матеріалів заяви на усунення недоліків вбачається, що нова редакція позовної заяви надіслана на адресу суду через електронний кабінет ОСОБА_2 в системі «Електронний Суд», якою не надано до суду належних доказів на підтвердження повноважень вчиняти відповідні дії від імені позивача ОСОБА_1 .

При цьому доказів того, що відсканована копія позовної заяви підписана ОСОБА_1 із використанням електронного цифрового підпису відсутні.

Крім того, відомості про сформування ОСОБА_1 позовної заяви у підсистемі Електронний суд через Електронний кабінет відсутні, що свідчить про використання позивачем непередбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України Про судоустрій і статус суддів Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Практика щодо застосування вищезазначених норм права викладена в ухвалах Верховного Суду від 09.10.2019р. справа № 333/2989/19, від 15.10.2019р. справа №344/13462/16-а, яка повинна бути врахована адміністративним судом згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.3 ч.4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За такого правового регулювання та обставин справи нова редакція позовної заяви вважається не підписаною, а тому не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню особі, яка її подала.

Отже позивачем п. 1 ухвали суду від 28.09.2020 року не виконані, до суду не надано нову редакцію позовної заяви у відповідній кількості з визначенням учасників адміністративного процесу, з врахуванням п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Таким чином, станом на 22.10.2020 року позивач не виконав вимоги ухвали суду в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,- повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 256 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.10.2020 року.

Суддя О.М. Неклеса