Справа № 440/4173/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4173/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/4173/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області) , в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині не здійснення розрахунку та виплати йому пенсії у період з 01.08.2016 по 01.03.2020 виходячи з розрахунку 61% розміру грошового забезпечення та зобов`язати здійснити такий перерахунок із урахуванням раніше виплачених сум.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача в частині недотримання вимог абз. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що призвела до незаконного заниження належних позивачу пенсійних виплат у спірний період.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

18.08.2020 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач вказує на правомірність власних дій щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2020 на підставі поданої ним заяви та постанови медичної комісії від 25.02.2020 №4. Зазначає, що доводи позивача про необхідність проведення перерахунку пенсії за період з серпня 2016 року по лютий 2020 року включно є необґрунтованими, оскільки нормативно-правовий акт, яким надано право на внесення змін до свідоцтва про хворобу для колишніх поліцейських, прийнято у квітні 2017 року. З моменту прийняття наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС" №285 від 03.04.2017 позивач звернувся з відповідною заявою до ВДК майже через 3 роки (а.с. 28-30).

22.09.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач повторив доводи наведені у позові.

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 та статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та в поліції. 01.07.2016 військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" за розпорядженням УКЗ ГУНП в Полтавській області проведено медичний огляд ОСОБА_1 . Відповідно до свідоцтва про хворобу №155-С від 01.07.2016 (а.с. 11), виданого військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області", ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час на основі статей 39-Б, 40-Б, 55-В, 70-Г графи І Розкладу хвороб і фізичних вад Порядку № 85 (наказ МВС України від 06.02.2001 року №85).

В подальшому, на підставі поданого рапорту ОСОБА_1 від 18.07.2016, подання Кременчуцького ВП від 18.07.2016, свідоцтва про хворобу №155-с від 01.07.2016, виданого військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області", наказом начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області №233 о/с від 29.07.2016 підполковник поліції начальник відділу Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_1 був звільнений зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 10).

Вислуга років у поліції станом на 29.07.2016 складає 22 роки 11 місяців 05 днів.

З 30.07.2016 ОСОБА_1 відповідно до протоколу №03-48/727 за пенсійною справою (НПУ) від 12.08.2016 призначено пенсію за вислугу років (календ. 22,6), у розмірі 56% грошового забезпечення (а.с. 28).

Як зазначає у позові ОСОБА_1 , у лютому 2020 року він дізнався про те, що отримує пенсію без урахування 5% грошового забезпечення як особа звільнена зі служби через хворобу, у зв`язку з чим ініціював питання про внесення змін до свідоцтва про хворобу №155-с від 01.07.2016.

Відповідно до постанови №4 Медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" від 25.02.2020, ОСОБА_1 визнано непридатним до служби в поліції на основі ст.ст. 39-Б, 40-Б, 56-В, 70-Г графи І Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції (наказ МВС України від 03.04.2017 №285). Пункт 12 та пункт 13 свідоцтва про хворобу №155-С від 01.07.2016 ОСОБА_1 - відмінено (а.с. 12).

11.03.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Полтавській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з 30.07.2016 виходячи з розрахунку 61% від розміру грошового забезпечення, як звільненого згідно з п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" через хворобу з урахуванням постанови №4 медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" від 25.02.2020 (а.с. 33).

17.03.2020 ГУ ПФУ у Полтавській області здійснено перерахунок пенсії виходячи з 61% грошового забезпечення (вислуга років 22), але з 01.03.2020. У підсумку розмір пенсії з надбавками склав 5 601,59 грн (а.с. 35).

При цьому листом від 08.04.2020 №1600-0302-8/12255 позивача повідомлено, що згідно зі ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Виходячи з вищевикладеного та згідно з постановою №4 від 25.02.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено згідно зі ст. 51 Закону №2262 з 01.03.2020 (а.с. 37).

Не погоджуючись із правомірністю відмови щодо перерахунку пенсії з 29.07.2016 по 01.03.2020, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до положень абз. "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Як визначено пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію". Вислуга становить 22 роки 11 місяців 05 днів (а.с. 10).

Таким чином, позивач станом на момент призначення пенсії (30.06.2016) відповідно до норми пункту "а" статті 13 Закону №2262-ХІІ мав право на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 55% + 6% (3% х 2 роки) = 61%.

Відповідач, обстоюючи правомірність власних дій, виходить з того, що застосування п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає пряму залежність від рішення медичної комісії, в якому зазначається висновок про непридатність чи обмежену придатність до військової служби. Висновок про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час дає право на застосування п. "а" ст. 13 Закону №2262-ХІІ - за вислугу 20 років - 50% відповідних сум грошового забезпечення.

Оцінюючи наведені відповідачем аргументи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 70 Закону України від 19.11.1992 №2801-XII «Основ законодавства України про охорону здоров`я» та на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 12.12.2000 №16479/19 Міністр внутрішніх справ України (далі - МВС України) наказом від 06.02.2001 №85 затвердив Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України (надалі - Положення №85) та Порядок проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС (надалі - Порядок №85).

Відповідно до п. 1.2 Положення №85, військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України (далі - кандидати до вступу на навчання), курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Згідно з п.п. 1.1.2 Порядку №85 медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення, зокрема, придатності за станом здоров`я, а для окремих видів службової діяльності - і за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ осіб рядового й начальницького складу з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Підпунктом 1.63.5 пункту 1.63 Порядку №85 передбачено, що за результатами медичного огляду військово-лікарські комісії щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виносять такі постанови: «Придатний до військової служби»; «Придатний до військової служби. Не придатний на посаду» (вказану в направленні відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); «Обмежено придатний до військової служби»; «Потребує звільнення від виконання службових обов`язків (занять), відпустки за станом здоров`я»; «Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Не придатний до військової служби зі зняттям з військового обліку».

Так, після проходження позивачем медичного огляду військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" було видано свідоцтво про хворобу №155-С від 01.07.2016 (а.с. 31-32), зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , 1971 р.н., не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Вказане свідоцтво про хворобу видане військово-лікарською комісією з формулюванням відповідно до Порядку №85.

Таким чином, свідоцтво про хворобу позивача є належним документом, який підтверджує наявність у нього захворювання, що зумовлює його непридатність до служби в поліції, внаслідок чого його було звільнено з органів поліції саме на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до військової служби, що відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ надає право позивачу на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Тобто, позивач має законодавчо визначене право на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням стажу його служби в поліції на день звільнення - 22 роки 11 місяців 05 днів, що встановлено наказом про звільнення позивача.

При цьому суд наголошує на тому, що відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ підставою для призначення відповідачем позивачу пенсії у підвищеному розмірі є сам лише факт його звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), а не зміст висновку військово-лікарської комісії.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах від 22.03.2019 у справі №293/386/17, від 31.07.2018 у справі №295/13716/16-а, від 26.06.2018 у справі №461/6561/17.

Відповідач посилався на положення пункту 18 розділу VI та пункту 13 розділу VI Наказу №285, відповідно до яких позивач з квітня 2017 року, як звільнений зі служби поліцейський, якому постановою ВЛК встановлено причинний зв`язок захворювань відповідно до Порядку №85, мав право ініціювати питання внесення змін до свідоцтва про хворобу від 01.07.2016, однак цього не зробив.

Проте, на переконання суду, право позивача на пенсійне забезпечення у розмірі, встановленому Законом, не може бути порушене державою внаслідок не внесення змін до певних підзаконних нормативно-правових актів. Вказані Положення №85 та Порядок №85 втратили чинність лише 26.05.2017 у зв`язку з прийняттям наказу МВС від 03.04.2017 № 285 "Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС", тобто вже після призначення пенсії позивачу в заниженому розмірі.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, дії відповідача що не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01.08.2016 по 01.03.2020 у розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення, вчинені не на підставі, що визначені законами України.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо не здійснення розрахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення в період з 01.08.2016 по 01.03.2020 та зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01.08.2016 по 01.03.2020 у розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням вже здійснених виплат.

Тож, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження обставин правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про те, що заявлений позов належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно з приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не здійснення розрахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії в період з 01.08.2016 по 01.03.2020 у розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36000, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.08.2016 по 01.03.2020 у розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням вже здійснених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36000, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун