Справа № 200/1050/20-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 р. Справа№200/1050/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., секретаря судового засідання Гаврик М.М.,

від представників сторін

позивача - не з`явився;

представника відповідача 1 -не з`явився,

представника відповідача 2 -не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до відповідача 1: Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Я. Мудрого, 39/3, ),

відповідача 2: Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61002, м. Харків, вул. Я. Мудрого, буд. 16, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахувати та виплатити вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку,

У С Т А Н О В И В:

24 січня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду подана позовна заява ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку;

- зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області солідарно з правонаступником Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку.

Ухвалою суду від 29 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та підготовче засідання призначено на 13 лютого 2020 року, яке у зв`язку з неявкою відповідачів було відкладено на 12 березня 2020 року.

12 березня 2020 року провадження в адміністративній справі № 200/1050/20-а зупинено до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі № 200/1052/20-а.

01 жовтня 2020 року ухвалою суду поновлено провадження в адміністративній справі № 200/1050/20-а та закрито підготовче провадження. Розгляд справи по суті призначено на 23 жовтня 2020 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що при проведенні розрахунку при звільненні відповідач 1 протиправно не нарахував та не виплатив вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку.

Зазначає, що статтею 46 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. але Головним управлінням такий обов`язок проігноровано, чим порушено право позивача на отримання вихідної допомоги при звільненні. У зв`язку з викладеним просить задовольнити позовні вимоги.

Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області поданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач 1 позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав.

Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області є органом державної влади, підпорядковується Міністерству юстиції України та є його територіальним органом, утримується за рахунок Державного бюджету України.

Зазначає, що позивач дійсно працювала на посаді начальника відділу організаційної роботи, документування та контролю Головного управління з 23 лютого 2015 та її звільненню з займаної посади передувало декілька обставин.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» прийнято рішення про ліквідацію територіальних органів Міністерства юстиції як юридичних осіб публічного права, зокрема, Головного управління. Наказом Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2019 року № 3173/5 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України» затверджено голову ліквідаційної комісії Головного управління ОСОБА_2 та розпочато заходи, пов`язані з ліквідацією державного органу.

Наказом голови ліквідаційної комісії Головного управління від 21 жовтня 2019 року №776/4 «Про затвердження персонального складу ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Донецькій області» затверджений персональний склад ліквідаційної комісії Головного управління та 21 жовтня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис про перебування Головного управління в процесі припинення.

Наказом голови ліквідаційної комісії від 25 жовтня 2019 року № 429/2 «Про затвердження плану заходів з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області» (далі -План) затверджені відповідні заходи, які необхідно провести у зв`язку з ліквідацією Головного управління. Одним з пунктом Плану визначено обов`язок здійснення письмового персонального попередження всіх працівників Головного управління, а також проведення в установленому законом порядку процедури звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією Головного управління.

Відповідно до статті 492 Кодексу законів про працю України, 28 жовтня 2019 року позивача про наступне звільнення було попереджено у встановлені законодавством строки.

Вказує, що ОСОБА_1 є державним службовцем, на якого поширюється норми Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889, в числі інших питань, і підстави припинення державної служби.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців тільки у частині відносин, не врегульованих цим Законом. Частиною четвертою статті 40 КЗпПУ регламентовано, що особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпПУ, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Відтак, статтею 83 Закону наведено вичерпний перелік підстав для припинення державної служби, до якого відноситься й припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 87 Закону підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Частиною четвертою статті 87 Закону передбачено, що у разі звільнення з державної служби на підставі пункту 1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати.

Таким чином, вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати виплачується державному службовцю у разі його звільнення лише з підстав, передбаченим пунктом 1 частини першої статті 87 Закону. У разі звільнення державного службовця у зв`язку з ліквідацією державного органу, а саме пункту 11 частини 1 статті 87 Закону, не передбачено виплати вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати.

В даній справі підставою для звільнення ОСОБА_1 з займаної посади є ліквідація Головного управління, в зв`язку з чим державного службовця було звільнено згідно пункту 1 статті 40 Кодексу та відповідно пункту 1 частини 1 статті 87 Закону.

Вважає, що в порядку регламентованому статтею 47 КЗпП України Головним управлінням було дотримано порядок проведення повного розрахунку з працівником при звільненні та видано йому трудову книжку, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до суду також надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач - 2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав, аналогічних, які викладені у відзиві відповідача - 1.

Також зазначає, що позивач не перебувала в трудових правовідносинах зі Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків), що свідчить про відсутність жодних правових підстав для зобов`язання відповідача 2 нарахувати та виплатити допомогу у зв`язку із її звільненням.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Згідно з наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23 лютого 2015 року №253/1 ОСОБА_1 переведено з посади начальника відділу організаційно-аналітичного забезпечення,контролю та звернень громадян Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на посаду начальника відділу організаційної роботи, документування та контролю Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 23 лютого 2015 року. Вказано, що ОСОБА_1 має 10 ранг 5 категорії посад державних службовців.

23 жовтня 2019 року ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» з посиланням на положення постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року №870 та наказ Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2019 року №3173/5. Зі вказаним попередженням №08.1-21/1521 позивач ознайомлена 28 жовтня 2019 року, що підтверджується її особистим підписом.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26 грудня 2019 року №3981/1 ОСОБА_1 , начальника відділу організації роботи, документування та контролю Головного територіального управління юстиції у Донецькій області звільнено згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України та відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» з припиненням державної служби. Підставою прийняття цього наказу визначено попередження про наступне звільнення від 23 жовтня 2019 року №08.1-21/1521 (а.с. 10).

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року №870 вирішено: 1. Ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 1 (в тому числі Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області); 2. Утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2 (у тому числі Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків)); 3. Установити, що територіальні органи Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції; здійснення заходів, пов`язаних з ліквідацією територіальних органів згідно з пунктом 1 цієї постанови та утворенням міжрегіональних територіальних органів згідно з пунктом 2 цієї постанови, покладається на Міністерство юстиції; міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1.

Так, відповідно до цієї постанови Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Головного територіального управління юстиції у Луганській області, Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Наказом Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2019 року №3173/5 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України» вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції (в тому числі Головне територіальне управління юстиції у Донецькій област); утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції (в тому числі Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків)) (пункти 1, 2 наказу).

Крім того, підпунктами 6-8 пункту 5 вказаного наказу головам ліквідаційних комісій головних територіальних управлінь юстиції доручено забезпечити дотримання порядку звільнення працівників, повідомлення територіальних органів Державної служби зайнятості про звільнення працівників із зазначенням їх чисельності, звільнення працівників та своєчасний розрахунок з ними під час звільнення, видачу відповідних наказів та підписання необхідних документів; забезпечити письмове персональне попередження працівників не пізніше ніж за два місяці до їх звільнення, про що повідомити Департамент персоналу Міністерства юстиції України до 01 листопада 2019 року; надати первинним профспілковим організаціям інформацію про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією територіальних органів Міністерства юстиції.

22 жовтня 2019 року Голова ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Донецькій області листом за №03.2-17/797 направив до професійної спілки «Юстиція Донеччини» повідомлення про наступне звільнення працівників управління у зв`язку з його ліквідацією, посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року №870 та наказ Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2019 року №3173/5.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 25 жовтня 2019 року №429/2 затверджено План заходів, пов`язаних з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який, зокрема, включає організацію звільнення та працевлаштування працівників.

Крім того, суд встановив, що відповідно до положення про відділ організаційної роботи, документування та контролю Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, затвердженого наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 травня 2016 року №169/2, штат відділу складається з начальника відділу - 1 шт.од., заступника начальника відділу - 1 шт.од., головного спеціаліста - 5 шт.од., провідного документознавця - 4 шт.од.

Згідно зі штатним розписом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на 2019 рік, затвердженим в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України 20 березня 2019 року, штат відділу організаційної роботи, документування та контролю Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складається з начальника відділу - 1 шт.од., заступника начальника відділу - 1 шт.од., головного спеціаліста - 7 шт.од., провідного документознавця - 4 шт.од. усього по ГТУЮ у Донецькій області - 905 штатних одиниць.

В.о. державного секретаря Міністерства юстиції України у листопаді 2019 року затверджено штатний розпис Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на 2019 рік, відповідно до якого кількість штатних одиниць у відділі організаційної роботи, документування та контролю становить 31, в тому числі сектор документування у Донецькій області - 10 шт.од.: завідувач сектору - 1шт.од.; головний спеціаліст - 5 шт.од.; провідний документознавець - 4 шт.од. Усього штат Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції становить 2104 штатні одиниці.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах фактично відбулась процедура реорганізації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області шляхом утворення на його базі та на базі Головних територіальних управлінь юстиції у Луганській області та Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). При цьому, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Тобто функції вказаного органу, що ліквідується, покладено на інший орган - Східне міжрегіональне управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків).

Крім того, суд зазначає, що у Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Харків) утворено такий самий відділ організаційної роботи, документування та контролю, який існував і у Головному територіальному управлінні юстиції у Донецькій області.

Отже, з 29 жовтня 2019 року - дня утворення Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків) до нього перейшли повноваження та функції, зокрема Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який втратив такі повноваження та функції згідно з п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року №870.

Довідка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та розрахунковий лист свідчать, що в грудні 2019 року позивачу виплачена заробітна плата в розмірі 110 247,70 гривень, проте інформації про виплату позивачу вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, яка передбачена статтею 44 КЗпП України, вказана довідка не містить (арк. справи 11, 12).

Судом установлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року по справі № 200/1052/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області «Про звільнення ОСОБА_1 » від 26 грудня 2019 № 3981/1.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організаційної роботи, документування та контролю Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 27 грудня 2019 року.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (місцезнаходження: вул. Я. Мудрого, 39/3, м. Краматорськ, Донецька область, 84301, ідентифікаційний код: 34898944) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 194619 (сто дев`яності чотири тисячі шістсот дев`ятнадцять) грн. 87 коп. з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Вказане рішення суду набрало законної сили за наслідками апеляційного перегляду 20 серпня 2020 року.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено частинами першою та другою статті 3 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" (далі- Закон №889), в редакції яка діяла на дату звільнення позивача, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Дія цього Закону поширюється на державних службовців: 1) Секретаріату Кабінету Міністрів України; 2) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади; 3) місцевих державних адміністрацій; 4) органів прокуратури; 5) органів військового управління; 6) органів дипломатичної служби; 7) державних органів, особливості проходження державної служби в яких визначені статтею 91 цього Закону; 8) інших державних органів.

Згідно підпунктів 1 та 1-1 частини першої статті 87 Закону №889 підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; 1-1) ліквідація державного органу.

Як вбачається з наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26 грудня 2019 року № 3981/1 позивача звільнено у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відповідно до п.1-1 ч.1 статті 87 Закону №889.

Відповідно до частини четвертої статті 87 Закону №889 (в редакції, яка була чинною на час прийняття наказу про звільнення позивача), у разі звільнення з державної служби на підставі пункту 1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати.

Тобто, Законом №889 була визначена підстава виплати вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати - це звільнення у разі скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу, яке передбачене пунктом 1 частини першої статті 87 Закону №889.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 17 лютого 2015 року у справі № 21-8а15, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Законом №889 не врегульовано питання щодо виплати вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати в разі звільнення в зв`язку з ліквідацією державного органу.

На підставі частини третьої статті 5 Закону №889 дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Статтею 44 Кодексу законів про працю України визначено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у (…) пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку (…).

Відповідач, приймаючи наказ №3981/1 від 26 грудня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 також вказав підставу звільнення - пункт 1 статті 40 КЗпП України, звільнення на підставі якого гарантує працівнику право на отримання вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку відповідно до частини першої статті 44 КЗпП України.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що позивач на час її звільнення мала право на отримання вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку відповідно до пункту 1 статті 44 КЗпП України.

Отже, суд приходить до висновку, що Головним територіальним управління юстиції у Донецькій області при звільненні позивача допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати разом із іншими виплатами позивачу вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку.

Проте, як вже було зазначено вище, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року по справі № 200/1052/20-а позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області «Про звільнення ОСОБА_1 » від 26 грудня 2019 № 3981/1. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організаційної роботи, документування та контролю Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 27 грудня 2019 року. Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (місцезнаходження: вул. Я. Мудрого, 39/3, м. Краматорськ, Донецька область, 84301, ідентифікаційний код: 34898944) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 194619 (сто дев`яності чотири тисячі шістсот дев`ятнадцять) грн. 87 коп. з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Тобто, наказ про звільнення позивача є скасованим, а позивач на час розгляду справи поновлена на посаді.

Зважаючи на те, що вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати виплачується у разі звільнення з державної служби відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889 (в редакції, яка була чинною на час прийняття наказу про звільнення), а враховуючи скасування наказу про звільнення та поновлення позивача на посаді, то на даний час відсутні підстави для зобов`язання Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виплатити означену допомогу, у зв`язку із чим позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілу не підлягають, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124, 125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до відповідача 1: Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Я. Мудрого, 39/3, ), відповідача 2: Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61002, м. Харків, вул. Я. Мудрого, буд. 16, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахувати та виплатити вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо не нарахування та невиплати при звільненні ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 23 жовтня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова