Справа № 240/8544/20
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8544/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Липа В.А.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

20 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Ватаманюка Р.В. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: Андрійчук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом дочірнього підприємства "Пропан" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2020 року позивач ДП "Пропан" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 15.05.2020 №153 про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Крім того, позивач просив зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області видати ДП "Пропан" ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним відповідно до поданої заяви вх. ГУ ДПС №К/5722 від 30.04.2020.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 15.05.2020 №153 про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Житомирській області повторно розглянути заяву Дочірнього підприємства "Пропан" щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Житомирська область, Олевський район, м. Олевськ, вул.Промислова, 62, разом із поданими документами та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на користь Дочірнього підприємства "Пропан" 2102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповдіач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також на думку відповідача суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, що мають значення для справи.

В судовому засіданні представник позивача заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідача в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Також, від відповдіача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з COVID-19.

Колегія суддів досліджуючи дане клопотання приходить до висновку про відмову у його задоволенні, оскільки державні орган, як і суди працюють у штатному режимі. Крім того, відповідачем не надавались клопотання (заяви) щодо своєчасного та належного розгляду справи без фактичного прибуття представника до приміщення Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Заслухавши, суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, в квітні 2020 року ДП "Пропан" звернулося із заявою до Головного управління ДПС у Житомирській області щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Рішенням Головного управління ДПС у Житомирській області від 15.05.2020 №153 відмовлено ДП "ПРОПАН" у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Підставою для відмови у видачі ліцензії слугувало порушення заявником ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме ненадання дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Житомирська область, Олевський район, м. Олевськ, вул. Промислова, 62.

Листом від 15.05.2020 Головне управління ДПС у Житомирській області повідомило позивача про прийняття вищезазначеного рішення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ДП "Пропан" звернулося до відповідача із заявою щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та відповідно підприємством було приєднано до заяви наступний пакет документів:

- Декларація відповідностей мат. Тех.бази вимогам законодавства з питань охорони праці № 162-20 від 22.04.2020;

- Дозвіл №514.18.18 від 20.07.2018;

- Державний акт на право постійного користування землею серії ЖТ-20-25 №10 від 15.08.2016;

- Договір №19АZh1464-18 оренди основних засобів та малоцінних активів від 03.01.2018;

- Декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія ЖТ №2 від 01.08.2011;

- Рішення Олевської міської ради «Про затвердження назв топонімічних об`єктів у м.Олевськ» №583 від 28.03.2008;

- Протокол №23/09-2014 засідання наглядової ради ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз»;

- Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз»;

- Акт приймання-передачі від 22.12.2011;

- Статут АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" 2019 року;

- Положення "Про Коростенське управління газового господарства ПАТ "Житомиргаз.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що підставою для відмови у видачі ліцензії рішенням Головного управління ДПС у Житомирській області від 15.05.2020 №153 визначено порушення ДП "Пропан" ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме ненадання дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Житомирська область, Олевський район, м. Олевськ, вул. Промислова, 62.

Виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатація машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки здійснюється на підставі дозволу або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці в залежності від віднесення певного виду робіт підвищеної небезпеки та машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки до відповідного Переліку, який наведено в додатках 2,3,6,7 Порядку № 1107.

22.04.2020 за вх.№162-20 у журналі обліку суб`єктів господарювання в Управлінні Держпраці Житомирської області зареєстрована Декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці надана ДП "Пропан", яка в свою чергу була приєднана позивачем до заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

На момент звернення позивача до відповідача із заявою щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці, подана ДП "Пропан", була чинною та відповідно підтверджувала право підприємства експлуатувати машини, механізми, устатковання підвищеної небезпеки.

Крім того, листом Управління Держпраці у Житомирській області від 27.04.2020 №1478 підтверджено чинність вказаної декларації та зазначено, що ДП "Пропан" на підставі даної декларації може експлуатувати машини, механізми, устатковання підвищеної небезпеки наведені у ній.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем на виконання вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" при зверненні із заявою до Головного управління ДПС у Житомирській області щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним було надано всі необхідні, визначені законодавством копії документів, а тому відмова Головного управління ДПС у Житомирській області у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним є безпідставною та необґрунтованою, адже позивачем дотримано всіх встановлених законодавством вимог для отримання такої ліцензії.

Також, суд першої інстанції вказав, що зобов`язання відповідача видати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_1 , є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура, в тому числі щодо розгляду відповідної заяви позивача та поданих копій документів, визначених Законом. Зобов`язання відповідача видати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за вказаною адресою без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб. Відтак, суд першої інстанції вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав ДП "Пропан" є саме зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області повторно розглянути заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Житомирська область, Олевський район, м. Олевськ, вул. Промислова, буд.62, разом із поданими документами та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Відповідно до ч.20 ст.15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Як передбачено ч.30 ст.15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років

У відповідності до ч.32 - 35 ст.15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального). Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

Згідно з ч.38 ст.15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.40 ст.15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

Як передбачено ч.41 ст.15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" у разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.

Згідно з ч.45 ст.15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа, або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Відповідно до ч.46 ст.15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ДП "Пропан" звернулося до відповідача із заявою щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та відповідно підприємством було приєднано до заяви наступний пакет документів:

- Декларація відповідностей мат. Тех.бази вимогам законодавства з питань охорони праці № 162-20 від 22.04.2020;

- Дозвіл №514.18.18 від 20.07.2018;

- Державний акт на право постійного користування землею серії ЖТ-20-25 №10 від 15.08.2016;

- Договір №19АZh1464-18 оренди основних засобів та малоцінних активів від 03.01.2018;

- Декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія ЖТ №2 від 01.08.2011;

- Рішення Олевської міської ради «Про затвердження назв топонімічних об`єктів у м.Олевськ» №583 від 28.03.2008;

- Протокол №23/09-2014 засідання наглядової ради ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз»;

- Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз»;

- Акт приймання-передачі від 22.12.2011;

- Статут АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" 2019 року;

- Положення "Про Коростенське управління газового господарства ПАТ "Житомиргаз".

Разом з тим, відповідно до статті 21 Закону України "Про охорону праці" роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107.

В свою чергу, Кабінетом Міністрів України 03 березня 2020 року прийнято постанову №207 "Про внесення змін до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки", яка набрала чинності 12.03.2020.

Постановою № 207 внесено зміни до Порядку №1107, зокрема:

- зменшено перелік видів робіт підвищеної небезпеки (до 6 позицій) та перелік машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки (до 4 позицій), виконання/експлуатація яких здійснюється на підставі дозволу,

- збільшено перелік видів робіт підвищеної небезпеки (до 27 позицій) та перелік машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, які виконуються/експлуатуються (застосовуються)на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Також, Постановою № 207 встановлено, що дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, видані до набрання чинності цією постановою, є дійсними до закінчення строку їх дії.

Відповідно до п.7 Порядку 1107 дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки видається територіальним органом Держпраці за місцем державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця.

Додатками номер 6 та 7 до Порядку 1107 визначено перелік видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що експлуатуються (застосовуються) на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, відповідно.

Використання позивачем у господарській діяльності автомобільних газових заправних пунктів охоплюється визначенням наведеним у п. 4 Переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що експлуатуються (застосовуються) на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці (додаток №7) - технологічне устатковання та його елементи магістральних газопроводів, нафтопроводів, продуктопроводів (нафтопродуктопроводів, аміакопроводів, етиленопроводів), систем газопостачання природного та зрідженого газу суб`єктам господарювання та до населених пунктів, систем промислового та міжпромислового збору нафти і газу, об`єктів нафтогазовидобувної промисловості, а також газовикористовуюче обладнання потужністю понад 0,1 МВт.

Тобто, використання у господарській діяльності автомобільних газових заправних пунктів, позивач має здійснювати на підставі відповідної декларації.

Згідно з п.21 Порядку 1107 передбачено - виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 6, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 7, здійснюються роботодавцем, виробником або постачальником на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Декларація за формою згідно з додатком 8 подається роботодавцем, виробником або постачальником не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

Декларація подається роботодавцем, виробником або постачальником, уповноваженою ним особою або надсилається поштою до територіального органу Держпраці або адміністратора центру надання адміністративних послуг у паперовій формі або в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему Держпраці.

Територіальний орган Держпраці здійснює реєстрацію декларацій на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня їх отримання.

Відмова в реєстрації декларації не допускається.

У разі зміни відомостей або виявлення суб`єктом господарювання помилки в поданій декларації суб`єкт господарювання в порядку, встановленому цим пунктом для подання декларації, подає оновлену декларацію протягом п`яти робочих днів з дня настання таких змін або з дня подання декларації в разі виявлення помилки.

Посадові особи територіального органу Держпраці протягом п`яти робочих днів з дня отримання оновленої декларації вносять зміни до реєстру.

Як вірно вказав суд першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.04.2020 за вх.№162-20 у журналі обліку суб`єктів господарювання в Управлінні Держпраці Житомирської області зареєстрована Декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці надана ДП "Пропан", яка в свою чергу була приєднана позивачем до заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Також, листом Управління Держпраці у Житомирській області від 27.04.2020 №1478 підтверджено чинність вказаної декларації та зазначено, що ДП "Пропан" на підставі даної декларації може експлуатувати машини, механізми, устатковання підвищеної небезпеки наведені у ній.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що згідно з пп.4.1.4. п.4.1. ст.4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах - презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Тобто, провівши аналогію даної норми до правовідносин в даній справі, можна зробити висновок, що якщо виникнення колізії в законодавстві має трактуватись на користь особи.

Крім того, у пункті 74 рішення по справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia) Європейський Суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своїх обов`язків.

Також Європейський Суд з прав людини в пункті 58 у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. The Czech Republic), пункті 40 «Гаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), пункту 67 «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) зазначив, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже, неналежне виконання позивачем вимог законодавства (на думку податкового органу) стосовно неповного пакту документів задля отримання ліцензії, на думку суду відбулось не з вини позивача, за відсутності умислу останнього, що виключає протиправність дій платника податків, оскільки останній діяв в межах вимог закону та Порядку №1107.

Щодо інших доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що вони не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем не наведено об`єктивних доводів наявності в діях позивача ознак неправомірності, як і не доведено правомірності оскарженого рішення від 15.05.2020 №153.

Частиною 1, 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі Ґарсія Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 жовтня 2020 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Ватаманюк Р.В. Полотнянко Ю.П.