Справа № 461/3852/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 461/3852/20 пров. № А/857/11584/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Большакової О. О.
суддів -Качмара В. Я.
Мікули О. І.

перевіривши апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 липня 2020 року у справі № 461/3852/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 2490944, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20 липня 2020 року задоволено повністю адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Управління патрульної поліції у Львівській області подало апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно матеріалів справи оскаржене судове рішення проголошено/постановлено 20.07.2020.

Копію зазначеного рішення апелянтом отримано 17.08.2020, про що ним зазначено в апеляційній скарзі та заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 14 вересня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків встановлених ч.4 ст.286 КАС України, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 917 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 12.10.2020 року.

На виконання вимог ухвали судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020 скаржником 16.10.2020 подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтована тим, що причиною пропуску стало те, що відповідач не був присутній в судовому засіданні 20.07.2020 по розгляду даної справи та відповідно копію рішення не отримав. При цьому зазначає, що копія рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 липня 2020 року надійшла на адресу Управління 17.08.2020.

За таких обставин, скаржник вважає, що є підстави для поновлення пропущеного строку.

Зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд вважає неповажними з таких підстав.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлені загальні правила обчислення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені у статті 286 КАС України.

Частиною четвертою статті 286 КАС України передбачено, що апеляційні скарги на судове рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно зі статтею 271 КАС України у справах, визначених, статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Аналіз наведених норм процесуального закону дає підстави для висновків, що встановлений спеціальною нормою статті 286 КАС України строк на апеляційне оскарження рішення суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (десять днів з дня проголошення судового рішення) може бути поновлений в порядку частини третьої статті 295 КАС України і причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, передбаченому процесуальним законом, з урахуванням визначених частиною четвертою статті 286 КАС України особливостей.

Справи цієї категорії є терміновими в розумінні КАС України, тому надзвичайно важливим, в аспекті реалізації учасниками справи права на апеляційне оскарження, є дотримання судом першої інстанції обов`язку щодо невідкладного вручення (надсилання) їм копій судового рішення, тобто доведення до них змісту судового рішення. Недотримання судом першої інстанції цього порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження з урахуванням інших фактичних обставин.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при вирішені питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, необхідно встановити дату отримання відповідачем рішення суду першої інстанції. Оскільки, відповідач при винесенні рішення судом першої інстанції присутнім не був.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.08.2020 у справі №202/754/19 (2-а/202/36/2019).

Із матеріалів справи слідує, що оскаржене судове рішення проголошено/постановлено 20 липня 2020 року, копію якого Управлінням патрульної поліції у Львівській області отримано 17.08.2020, про що ним зазначено в апеляційній скарзі та заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Отже, десятиденний строк від 17.08.2020 року припадає на 27 серпня 2020 року. Однак, апеляційну скаргу скаржником подано 14 вересня 2020 (згідно поштового штампу на конверті).

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів, а також з того, чи мав скаржник можливість своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження. В свою чергу, необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу Res judicata (юридичної визначеності).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

У справі Мушта проти України ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі Півень проти України Суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

У контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення у контексті пропуску строку на таке оскарження, у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона одночасно відповідає таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами пропуску строку на оскарження судового рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Відтак, з урахуванням вказаних фактичних обставин та встановленого частиною четвертою статті 286 КАС України скороченого строку оскарження судових рішень у цій категорії справ, подання апеляційної скарги на 28-й день після отримання рішення суду не можна вважати вчиненням процесуальної дії у найкоротший строк.

Таким чином, вказані підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, а тому у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, враховуючи, що апелянт після залишення апеляційної скарги без руху не навів у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження дійсно поважних причин, що зумовили його пропуск, відсутні підстави для поновлення, а тому у слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені Управлінням патрульної поліції у Львівській області причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 липня 2020 року у справі № 461/3852/20 та залишити заяву про поновлення цього строку без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у Львівській області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 липня 2020 року у справі № 461/3852/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач О. О. Большакова
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула