Справа № 120/2576/20-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2576/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

23 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року (ухвалене у м. Вінниці 12.08.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у відмові ОСОБА_1 у перерахунку його пенсії з 01.10.2017 по 25.04.2019 у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII (Закон №796-XII) із застосуванням формули постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210 зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 по 25.04.2019 у відповідності до частини 3 статті 59 Закону №796-XII із застосуванням формули постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210 зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851;

- вийти за межі позовних вимог з метою ефективного захисту порушених прав суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2020 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги з урахуванням доповнень до апеляційної скарги та пояснень на відзив відповідача зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправно відмовлено у перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 по 25.04.2019 у відповідності до частини 3 статті 59 Закону №796-XII із застосуванням формули, використаній у постанові Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210 зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851. При цьому, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції безпідставно не врахував того, що рішенням Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 визнано неконституційними словосполучення "дійсної строкової служби", що містилось у ч.3 ст.59 Закону №796-XII. Таким чином, словосполучення "дійсної строкової служби", що містилось у ч.3 ст.59 Закону №796-XII у період з 01.10.2017 по 25.04.2019 суперечило нормам Конституції України, а саме статті 24, яка гарантує, що громадяни України мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом та неможливість існування привілеїв чи обмежень, у тому числі за іншими ознаками. Наголосив, що у позовній заяві просив суд вийти за межі позовних вимог для ефективного захисту його прав. Зауважив, що у даному випадку відповідачем та судом першої інстанції допущено дискримінацію у рівні соціального захисту різних категорій військовослужбовців.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 про визнання неконституційними положень частини третьої статті 59 Закону №796-XII прийнято 25.04.2019, а тому вказана норма закону втратила свою чинність з 25.04.2019. При цьому, у рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України, Конституційний Суд України зазначив, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, здійснити перерахунок пенсії позивачу виходячи з 5-кратного розміру мінімальної заробітної плати з 01.10.2017 немає правових підстав, оскільки такий перерахунок був передбачений лише особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали особами з інвалідністю, у той час як позивач на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вже не проходив дійсну строкову військову службу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію відповідно до Закону №796-XII.

Позивач проходив дійсну строкову службу з 01.11.1974 по 23.11.1976.

Згідно з довідками Управління міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 10.06.1996 №19/93 та від 13.06.2014 №2/1832, наявними у матеріалах пенсійної справи № 78, позивач дійсно у період з 02.05.1986 по 10.05.1986 виконував службові обов`язки в зонах радіоактивного забруднення Чорнобильської АЕС.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 14.08.2019 та відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 23.08.2017 є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Відповідно до витягу із акту огляду у МСЕК до довідки сер. МСЕ № 066929 ОСОБА_1 безстроково встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

01.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з письмовою заявою про перерахунок пенсії з 01.10.2017 у відповідності до частини 3 статті 59 Закону №796-XII із застосуванням формули, використаній у постанові Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210 зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області на вказану заяву позивача надано відповідь листом від 08.06.2020 №2241-2277/К-02/8-0200/20, у якому повідомлено позивача, що розрахунок пенсії по інвалідності проводиться на виконання судових рішень з урахуванням законодавчих норм, що регулюють пенсійне забезпечення учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. При цьому зазначено, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі №802/1252/18-а, Вінницьким приміським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати з 25.04.2019. Після перерахунку за рішенням суду розмір пенсії становить з 25.04.2019 9264,05 грн, з 01.07.2019 9290,85 грн. Щодо обчислення пенсії виходячи з 5-кратного розміру мінімальної зарплати з 01.10.2017 позивачу роз`яснено, що такий розрахунок передбачений постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 15.11.2017 №851 лише особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Оскільки позивач був призваний, як військовозобов`язаний, на військові збори по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, у Головного управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області відсутні правові підстави для обчислення пенсії, виходячи з 5-кратного розміру мінімальної зарплати, починаючи з 01.10.2017.

Позивач не погоджується із вказаною відмовою, а тому звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у період з 01.10.2017 по 25.04.2019 була чинною частина 3 статті 59 Закону №796-XII, якою визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами. Разом з цим, на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач вже не проходив дійсну строкову службу, а тому позивач не відповідає зазначеним критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії за частиною третьою статті 59 Закону №796-ХІІ.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту шостого частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначення соціального захисту потерпілого населення визначено Законом №796-XII.

Відповідно до статті 59 Закону № 796-XII (у редакції, чинній до 01.10.2017) пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Відтак, частиною 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2017, визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VІІІ (Закон № 2148-VІІІ) статтю 59 Закону № 796-ХІІ викладено у наступній редакції: "Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".

Таким чином, Законом №2148-VIII розширено у межах певної категорії військовослужбовців перелік осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме, окрім осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, також на осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, та осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Водночас, незмінною залишилась умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби у відповідний період, як визначення певної категорії серед всіх військовослужбовців, на яких розповсюджується норма статті 59 Закону №796-ХІІ.

Крім того, згідно з внесеними змінами суттєво змінився коефіцієнт, з якого необхідно здійснювати розрахунок пенсії, а саме з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження на п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Враховуючи вищезазначене, частина третя статті 59 Закону №796-ХІІ передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або інших ядерних аварій та випробувань, або у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Закон №2148-VIІІ в частині внесених змін, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності з 01.10.2017.

15.11.2017 (після внесення змін до статті 59 Закону № 796-ХІІ) Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №851 (Постанова № 851), якою внесено зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 № 1210 (Порядок № 1210), а саме: у першому реченні пункту 1 слова і цифри "статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" замінено словами і цифрами "статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та доповнено Порядок пунктом 9-1, яким передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за встановленою постановою формулою.

Отже, наведеним підтверджується, що пункт 9-1 Порядку № 1210 прийнятий на реалізацію норми частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ, а відтак може бути застосований виключно до осіб, на яких поширюється дія частини третьої статті 59 вказаного Закону.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 11.12.2018 у справі № 822/1346/18, від 24.12.2019 у справі № 816/1454/18.

Частиною шостою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно з частиною 7 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Відповідно до статті 10 Закону №796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно з приміткою до статті 10 Закону №796-XII тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Зазначеною нормою передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є громадяни, військовослужбовці строкової і надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій, особи, які працювали не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Отже, законодавство визначає декілька окремих категорій серед військовослужбовців за критерієм виду військової служби, одним з яких є строкова військова служба.

Як обґрунтовано вказав суд першої інстанції, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 02.05.1986 по 10.05.1986, тобто на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач вже не проходив дійсну строкову службу (яка тривала з 01.11.1974 року по 23.11.1976 року), а тому позивач не відповідає зазначеним критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії за частиною третьою статті 59 Закону №796-ХІІ. Участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалася поза межами проходження дійсної строкової служби, а тому положення частини 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ на нього не поширюються.

Апеляційний суд зазначає, що рішенням Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 визнано неконституційними словосполучення "дійсної строкової служби", що містилось у ч.3 ст.59 Закону №796-XII.

Статті 152 Конституції України передбачає, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, вказані положення частини третьої статті 59 Закону №796-XII втратили чинність з 25.04.2019, а отже були чинними та обов`язковими до застосування до 25.04.2019.

Відтак, відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу виходячи з 5-кратного розміру мінімальної заробітної плати з 01.10.2017 по 25.04.2019, оскільки право на такий перерахунок у вказаний період було передбачений лише для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали особами з інвалідністю, у той час як позивач на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не проходив дійсну строкову військову службу.

З урахуванням наведеного у сукупності апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у позивача порушеного права у межах спірних правовідносин, яке підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не проведення позивачу перерахунку пенсії з 01.10.2017 по 25.04.2019 у відповідності до частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ із застосуванням формули, використаній у Порядку №1210 зі змінами, внесеними Постановою № 851 та зобов`язання відповідача здійснити відповідний перерахунок.

При апеляційному розгляді даної справи суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії».

З огляду на наведене апеляційний суд надав правову оцінку визначальним доводам апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не надавав правової оцінки усіх доводів апелянта, при цьому, суд зауважує, що це жодним чином не відобразилось на повноті та об`єктивності дослідження судом обставин справи та не вплинуло на результат апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.