Справа № 142/29/20
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 142/29/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс Михайло Богданович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

22 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року (рішення ухвалене суддею Богоніс М.Б. 17 червня 2020 року в м.Вінниця в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України про визнання дій та рішень протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 17.01.2020 до суду звернулася із адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - апелянт) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач 1), Державної податкової служби України (далі - відповідач 2), у якій просила:

1.1. визнати протиправними дії відповідача 1 та скасувати прийняту ним вимогу від 09.08.2019 № Ф-145022-54 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 23758,08 грн.;

1.2. визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 від 15.10.2019 про результати розгляду її скарги на вимогу від 09.08.2019 № Ф-145022-54.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги апелянт зазначила, що з лютого 1995 по 01.05.2006 року була зареєстрована, як фізична особа - підприємець. З 01.05.2006 року припинила підприємницьку діяльність, однак 09.08.2019 року відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-145022-54 на суму 23785,08 грн.

3. З метою скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 № Ф-145022-54 на суму 23785,08 грн. вона 06.09.2019 оскаржила її в адміністративному порядку до Державної податкової служби України. Проте, рішенням Державної податкової служби України від 15.10.2019 № 5567/6/99-00-08-06-01 скаргу задоволено частково, скасовано та відкликано вимогу від 09.08.2019 № Ф-145022-54 на суму 23785,08 грн., зобов`язано відповідача 1 сформувати та направити нову вимогу.

4. Не погоджуючись із вимогою про сплату боргу від 09.08.2019 № Ф-145022-54 та рішенням Державної податкової служби України від 15.10.2019 № 5567/6/99-00-08-06-01, ОСОБА_1 звернулася до суду із цим адміністративним позовом.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. 17 червня 2020 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду в задоволенні позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

6. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та прийняти нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

7. Апелянт зазначила, що з лютого 1995 по 01.05.2006 була зареєстрована, як фізична особа - підприємець. З 01.05.2006 припинила підприємницьку діяльність. Однак 09.08.2019 відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-145022-54 на суму 23785,08 грн., що є незаконним, а тому просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. Апелянт зареєстрована фізичною особою - підприємцем 06.02.1995 року. Види діяльності КВЕД 52.62.2 - Роздрібна торгівля на ринках. З 30.01.2020 позивачкою припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням.

9. Відповідно до інформації інтегрованої картки платника податків (внесків) за кодом класифікації доходів бюджету 71040000 станом на 09.08.2019 за апелянтом рахується борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 23785,08 грн.

10. На підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-145022-54 від 09.08.2019 про сплату боргу в сумі 23785,08 грн.

11. Вказана вимога була надіслана на податкову адресу апелянта (вул. Олімпійська, 6, смт. Піщанка, Вінницька область, 247100) 20.08.2019 року. Відповідне поштове відправлення вручене 30.08.2019 року.

12. З метою скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 № Ф-145022-54 на суму 23785,08 грн. апелянт 06.09.2019 оскаржила її в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

13. Рішенням Державної податкової служби України від 15.10.2019 № 5567/6/99-00-08-06-01 скаргу задоволено частково, скасовано вимогу від 09.08.2019 № Ф-145022-54 на суму 23785,08 грн. та зобов`язано відповідача 1 сформувати та направити нову вимогу.

14. Не погоджуючись із вимогою про сплату боргу від 09.08.2019 № Ф-145022-54 та рішенням Державної податкової служби України від 15.10.2019 № 5567/6/99-00-08-06-01, апелянт звернулася до суду із цим адміністративним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

15. Апелянт зазначала, що з лютого 1995 по 01.05.2006 була зареєстрована, як фізична особа - підприємець. З 01.05.2006 припинила підприємницьку діяльність. Однак 09.08.2019 відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-145022-54 на суму 23785,08 грн., що є незаконним.

16. Головне управління ДПС у Вінницькій області та ДПС України в своїх запереченнях зазначили, що згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 внесена до Реєстру як фізична особа - підприємець 06.02.1995, а з 30.01.2020 згідно реєстраційних даних відбулося «Припинення підприємницької діяльності за її рішенням».

17. Станом на 30.03.2020 апелянт значиться на податковому обліку як фізична особа, яка отримувала дохід від підприємницької діяльності, в стані «припинено, але не знято з обліку, КОР не пусті».

18. Відповідно до ст. 65 та 67 Податкового кодексу України та ст. 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зняття з обліку у контролюючих органах фізичних осіб - підприємців здійснюється на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

19. Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків - ОСОБА_1 за кодом класифікації доходів бюджету 71040000 нараховано єдиний соціальний внесок, а саме: за 2018 рік - 15819,54 грн. , термін сплати 09.02.2019, за 1 квартал 2019 - 2457,18 грн., термін сплати 21.01.2019, за 2 квартал 2019 - 2457,18 грн., термін сплати 19.04.2019.

20. Таким чином станом на 09.08.2019 борг становить 23785,08 грн.

21. Оскільки, сплата єдиного внеску апелянтом здійснена не була, 09.08.2019 було сформовано спірну вимогу № Ф-145022-54, яка є правомірною та скасуванню не підлягала.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

22. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, врегульовані Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон від 08.07.2010 № 2464-VI).

23. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

24. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації фізичних осіб - підприємців визначені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (далі - Закон від 15.05.2003 № 755-IV).

25. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону від 15.05.2003 № 755-IV державна реєстрація базується на таких основних принципах: 1) обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; 2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; 3) врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; 4) державної реєстрації за заявницьким принципом; 5) єдності методології державної реєстрації; 6) об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; 7) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; 8) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

26. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону від 15.05.2003 № 755-IV Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

27 . Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

28. Судом встановлено, що апелянт була зареєстрована як фізична особа - підприємець 06.02.1995 та взята на облік як платник податків з 30.11.1999. Запис про припинення підприємницької діяльності внесено до Єдиного державного реєстру 30.01.2020.

29. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону від 15.05.2003 № 755-IV, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відтак, на момент розгляду цієї адміністративної справи, суд не має підстав ставити під сумнів достовірність зазначених відповідачем відомостей про статус позивачки як фізичної особи - підприємця у період із 06.02.1995 по 30.01.2020, оскільки джерелом таких відомостей є дані Єдиного державного реєстру.

30. На підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 № Ф-145022-54, якою позивачці нараховано недоїмку зі сплати єдиного внеску на суму 23785,08 грн., а саме: за 2018 - 15819,54 грн., термін сплати 09.02.2019, за 1 квартал 2019 - 2457,18 грн., термін сплати 21.01.2019, за 2 квартал 2019 - 2457,18 грн., термін сплати 19.04.2019.

31. Нормами ч. 4 ст. 25 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI передбачено, що у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

32. Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

33. Судом встановлено, що апелянт скористалася правом адміністративного оскарження спірної вимоги від 09.08.2019 № Ф-145022-54, подавши скаргу до Державної податкової служби України.

34. Порядок розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу затверджений Наказом міністерства фінансів України від 09.12.2015 № 1124.

35. Пунктом 4 розділу 4 Порядку від 09.12.2015 № 1124 передбачено, що контролюючий орган при розгляді скарги перевіряє законність і обґрунтованість винесення вимоги або рішення, що оскаржується, і приймає, в тому числі, рішення про скасування в повному обсязі вимоги або рішення, що оскаржується.

36. Рішенням Державної податкової служби України від 15.10.2019 № 5567/6/99-00-08-06-01 скаргу позивачки задоволено частково, скасовано повністю вимогу від 09.08.2019 № Ф-145022-54 на суму 23785,08 грн. , а також зобов`язано відповідача 1 сформувати та направити нову вимогу . Однак доказів формування та направлення позивачці нової вимоги на підставі рішення від 15.10.2019 № 5567/6/99-00-08-06-01 відповідачем 1 до суду першої інстанції не подано.

37. Відповідно до п. 5 розділу 4 Порядку від 09.12.2015 № 1124, у разі скасування вимоги або рішення контролюючого органу про нарахування пені та накладення штрафу вони вважаються відкликаними з дня прийняття рішення контролюючим органом вищого рівня про повне або часткове задоволення скарги, про що зазначається в рішенні відповідного контролюючого органу.

38. Відтак, з дня прийняття відповідачем 2 рішення від 15.10.2019 № 5567/6/99-00-08-06-01, оскаржувана у цій справі вимога від 09.08.2019 № Ф-145022-54 вважається відкликаною.

39. Наслідком скасування та відкликання вимоги є припинення її чинності як індивідуального акту, тому із 15.10.2019 оскаржувана апелянтом вимога не створює та не може створювати для неї жодних правових наслідків.

40. Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. При цьому скасування індивідуального акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права може бути застосовано лише щодо рішення, яке є чинним та на момент розгляду справи у суді своїми наслідками порушує права, свободи або законні інтереси позивача.

41. Натомість не може бути скасована у судовому порядку вимога про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 № Ф-145022-54 яка втратила чинність, а відтак і припинила свою дію внаслідок її скасування в порядку адміністративного оскарження.

42. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з урахуванням вимог чинного законодавства та рішення Державної податкової служби України від 15.10.2019 № 5567/6/99-00-08-06-01 оскаржувана вимога є скасованою та вважається відкликаною, тобто не створює для апелянта жодних правових наслідків.

43. З огляду на це у суду першої інстанції були відсутні підстави для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 № Ф-145022-54 у судовому порядку та задоволення позову у цій частині.

44. Щодо доводів апеляційної скарги про визнання протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України від 15.10.2019 № 5567/6/99-00-08-06-01 про результати розгляду скарги, то апелянт її аргументує із посиланням на порушення відповідачем 2 тридцятиденного строку розгляду скарги. Однак, суд критично оцінює доводи апелянта у цій частині із таких мотивів.

45. Відповідно до абзацу 7 ч. 4 ст. 25 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI (в редакції станом на час прийняття спірного рішення), орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

46. Норми аналогічного змісту містить п. 1 розділу 4 Порядку від 09.12.2015 № 1124.

47. Аналіз наведених норм, дає підстави вважати, що рішення, за наслідком розгляду скарги апелянта на вимогу про сплату боргу (недоїмки), відповідач 2 повинен був прийняти та надіслати на її адресу поштою з повідомленням про вручення або надати під розписку протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги.

48. Відповідно до норми абз. 3 п. 2 розділу 4 Порядку від 09.12.2015 № 1124, у разі якщо останній день строків, зазначених у пункті 1 цього розділу, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший наступний робочий день.

49. Колегія суддів встановила, що направлена апелянтом скарга від 06.09.2019 надійшла на адресу Державної податкової служби України 12.09.2019 за вхідним номер № 2275/6, отже останній день розгляду скарги відповідно до 7 п. 4 ст. 25 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI припадає на 12.10.2019 (субота), що є вихідним днем.

50. Оскільки останній день строку припав на вихідний день 12.10.2019 (субота), то відповідач 2 повинен був прийняти та направити оскаржуване рішення в перший наступний робочий день, тобто 15.10.2019 (вівторок).

51. При цьому колегія суддів зазначає, що згідно ст. 73 Кодексу законів про працю України 14 жовтня (День захисника України) є святковим та неробочим днем в Україні, а тому наступним робочим днем для прийняття рішення є 15.10.2019 року.

52. Отже, рішення Державної податкової служби України № 5567/6/99-00-08-06-01 про результати розгляду скарги прийняте та направлене Державною податковою службою України 15.10.2019, тобто в межах строку, встановленого Законом від 08.07.2010 № 2464-VI.

53. Колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта спростовуються встановленими обставинами та їх правовою оцінкою. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не підлягали задоволенню позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 № 5567/6/99-00-08-06-01 від 15.10.2019.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

54. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

55. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

56. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

57. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

58 . Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

59. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.