Справа № 360/2673/20
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2673/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Чернявської Т.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «Риск» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Фермерського господарства «Риск» (далі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якій позивач з урахуванням уточненої позовної заяви від 29 липня 2020 року № 115 (арк. спр. 40-42) просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Луганській області від 24 червня 2020 року № 130563, якою до Фермерського господарства «Риск» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 червня 2020 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Луганській області винесена постанова № 130563 про застосування до підприємства, як до суб`єкта господарювання з перевезення вантажів, адміністративно-господарського штрафу на підставі Акта № 218288, складеного співробітниками Укртрансбезпеки у Луганській області за порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня санітарна книжка з результатами медичного огляду водія ОСОБА_1 .

Позивач вважає оскаржувану постанову такою, що винесена безпідставно та в порушення вимог чинного законодавства України, з таких підстав.

Позивач з 23 липня 1992 року зареєстрований як юридична особа та включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом 13411093, видами діяльності, зокрема, є виробництво молока.

На підставі графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Луганській області 20 травня 2020 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Луганській області на а/д Т-1306 виявлено порушення: під час надання послуг з перевезення вантажів перевізник Фермерське господарство «Риск» не забезпечило наявність санітарної книжки водія ОСОБА_1 з результатами медичного огляду на т/з ГАЗ 4301, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка передбачена статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до пунктів 25, 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, Управління Укртрансбезпеки у Луганській області мало б надіслати позивачу повідомлення про розгляд справи щодо застосування до підприємства адміністративно-господарського штрафу. Проте, такого не відбулося. 24 червня 2020 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт без участі та без належного повідомлення позивача начальником управління Укртрансбезпеки у Луганській області винесено оскаржувану постанову.

Щодо відсутності санітарної книжки з результатами медичного огляду позивач зазначив таке.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, окрім зазначених документів водій транспортного засобу повинен мати інші документи, передбачені законодавством.

Пунктом 12.4 постанови Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 1997 року № 363 передбачено, що водій (експедитор), зайнятий перевезенням харчових продуктів, повинен мати санітарну книжку з результатами медичного огляду.

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», у зв`язку з впровадженням на території України карантину, графік щорічного медичного огляду на підприємстві був неодноразово змінений самою медичною установою, починаючи з 10 квітня 2020 року.

Щорічний графік проходження медичного огляду на підприємстві розпочався лише після послаблення карантину, а саме з 12 травня 2020 року. А тому, водій ОСОБА_1 почав проходити медичний огляд з 12 травня 2020 року по 27 травня 2020 року, що підтверджується медичною картою огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я. Особиста медична книжка була видана ОСОБА_1 лише 27 травня 2020 року, що підтверджується відповідними документами. Проте, пояснення водія підприємства з цього приводу, що санітарна книжка просто не видана, співробітниками Укртрансбезпеки були проігноровані.

З урахуванням викладеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що 09 жовтня 2020 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідним реєстраційним номером 41025/2020 подав відзив на позовну заяву від 05 жовтня 2020 року б/н, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 63-65).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що твердження позивача про не дотримання процедури розгляду справи відповідачем є хибним. Повідомлення про розгляд справи про порушення направлено відповідачем позивачу рекомендованим листом від 01 червня 2020 року за № 41690/29/24-20. Повідомлення вручено позивачу 11 червня 2020 року. Надмірний час доставки рекомендованого листа відповідача від 01 червня 2020 року № 41690/29/24-20 викликає питання і у відповідача також, проте, це питання знаходиться поза межами його компетенції. З моменту вручення повідомлення позивачеві 11 червня 2020 року до моменту винесення оскарженої постанови було достатньо часу для узгодження дати розгляду, проте ані телефоном, ані письмово, ані у будь-який інший спосіб позивач до відповідача не звернувся.

Щодо відсутності санітарної книжки з результатами медичного огляду відповідач зазначив, що позивач викривлює та перекручує факти.

Медична карта огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я, Особиста медична книжка - є документами, наявність яких при здійсненні рейдової перевірки не вимагалась, оскільки Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, при перевезенні харчових продуктів передбачена наявність у водія лише санітарної книжки з результатами медичного огляду.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Користуючись правом на подання заяв по суті справи, позивачем подана відповідь на відзив від 15 жовтня 2020 року за № 156 (арк. спр. 75).

Ухвалою від 20 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 36-37).

Ухвалою від 25 серпня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 47-49).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Фермерське господарство «Риск» (ідентифікаційний код 13411093, місцезнаходження: 92917, Луганська область, Кремінський район, с. Невське, вул. Центральна, буд. 62) з 23 липня 1992 року зареєстровано юридичною особою та здійснює діяльність з вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11), розведення великої рогатої худоби молочних порід (код КВЕД 01.41), розведення свиней (код КВЕД 01.46), розведення свійської птиці (код КВЕД 01.47), допоміжна діяльність у рослинництві (01.61), виробництво м`яса (код КВЕД 10.11), виробництво м`ясних продуктів (код КВЕД 10.13), вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41), про що свідчать виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02 серпня 2019 року, статут, затверджений рішенням засновника Фермерського господарства «Риск» від 03 березня 2020 року № 1, та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 16 липня 2020 року за № (арк. спр. 15-16, 17-24, 28-31).

20 травня 2020 року відповідно до графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Луганській області у період з 18 травня 2020 року по 24 травня 2020 року, затвердженого 18 травня 2020 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Луганській області К. Стефановим, та направлення на рейдову перевірку від 18 травня 2020 року № 42/1805-20 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Луганській області проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складений акт від 20 травня 2020 року № 218288 (арк. спр. 66, 67, 68).

Дослідженням акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20 травня 2020 року № 218288 встановлено, що за результатами перевірки транспортного засобу ГАЗ 4301, номерний знак НОМЕР_1 , що належить Фермерському господарству «Риск», під керуванням водія ОСОБА_1 , документ, що посвідчує особу водія - посвідчення водія НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС-УВС 13 березня 2001 року, виявлено порушення пункту 12.4 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, - перевізник не забезпечив наявності у водія транспортного засобу, який перевозить харчові продукти, санітарної книжки з результатами медичного огляду. Акт від 20 травня 2020 року № 218288 підписано водієм ОСОБА_1 із зазначенням, що книжка знаходиться на підприємстві (арк. спр. 68).

Відповідно до пункту 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567), позивача листом від 01 червня 2020 року за № 41690/29/24-20 запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 09 червня 2020 року для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (арк. спр. 69).

Лист від 01 червня 2020 року за № 41690/29/24-20 направлено на адресу позивача 01 червня 2020 року рекомендованим листом з повідомленням та отримано останнім 11 червня 2020 року (арк. спр. 69, 70, 71, 72).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт уповноваженою особою Управління Укртрансбезпеки у Луганській області винесено постанову від 24 червня 2020 року № 130563 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до позивача за надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: санітарна книжка з результатами медичного огляду, відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн (арк. спр. 7).

Вирішуючи адміністративний позов в межах заявлених позовних вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті (тут і надалі посилання на норми Положення наводяться у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктами 1, 3 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті (підпункт 2 пункту 5 Положення); здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (підпункт 19 пункту 5 Положення).

Відповідно до абзацу першого пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року № 592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, у тому числі й Управління Укртрансбезпеки у Луганській області.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), який відповідно до статті 3 регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (тут і надалі посилання на норми Закону № 2344-III наводяться у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з статтею 1 Закону № 2344-III у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні:

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;

водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка;

послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату;

рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Частинами чотирнадцятою, сімнадцятою та вісімнадцятою статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Частиною першою статті 34 Закону № 2344-III серед іншого передбачено, що автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв.

Частиною першою статті 48 Закону № 2344-III визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону № 2344-III документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, перелік документів для автомобільного перевізника та водія згідно з статтею 48 Закону № 2344-III не є вичерпним, до таких документів належать також інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 1567 (тут і надалі посилання на норми Порядку № 1567 наводяться у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4 Порядку № 1567).

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (пункт 13 Порядку № 1567).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункт 14 Порядку № 1567).

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис «Укртрансінспекція», та використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями Європейської угоди, здійснення габаритно-вагового контролю. Під час проведення рейдової перевірки можливе: застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис «Укртрансбезпека»; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю; використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пунктом 21 Порядку № 1567 визначено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (пункт 22 Порядку № 1567).

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку № 1567).

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно з пунктом 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням (пункт 29 Порядку № 1567).

Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 (далі - Правила № 363), визначено (тут і надалі посилання на норми Правил № 363 наводяться у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин):

вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення;

вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку;

перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Відповідно до пункту 12.4 розділу 12 «Правила транспортування вантажів» Правил № 363 водій (експедитор), зайнятий перевезенням харчових продуктів, повинен мати санітарну книжку з результатами медичного огляду.

Отже, з системного аналізу діючого законодавства слідує, що санітарна книжка з результатами медичного огляду є «іншим документом, передбаченим законодавством», оскільки її наявність у водія передбачена нормативно-правовим актом - наказом Міністерства транспорту України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України.

Під час судового розгляду судом встановлено, що 20 травня 2020 року на час проведення рейдової перевірки у водія ОСОБА_1 була відсутня санітарна книжка, оскільки водій ОСОБА_1 проходив медичний огляд з 13 травня 2020 року по 27 травня 2020 року (арк. спр. 10-11).

Медичний огляд водія ОСОБА_1 здійснено 27 травня 2020 року, про що свідчить особиста медична книжка (арк. спр. 14).

Згідно з абзацами першим, третім частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Суд зазначає, що частиною першою статті 21 Закону України від 6 квітня 2000 року № 1645-III «Про захист населення від інфекційних хвороб» (далі - Закон № 1645-III) передбачено, що обов`язкові попередні (до прийняття на роботу) та періодичні профілактичні медичні огляди працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, проводяться за рахунок роботодавців у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з частиною п`ятою статті 21 Закону № 1645-III дані про результати обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників, зазначених у частині першій цієї статті, заносяться до їх особистих медичних книжок та інших медичних документів і підлягають обліку у відповідних органах державної санітарно-епідеміологічної служби.

Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, порядок проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок встановлюються Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 21 Закону № 1645-III).

Відповідно до частини сьомої статті 21 Закону № 1645-III особи, які відмовляються або ухиляються від проходження обов`язкових профілактичних медичних оглядів, відсторонюються від роботи, а неповнолітні, учні та студенти - від відвідування відповідних закладів.

Абзацом одинадцятим розділу 1 «Харчова та переробна промисловість (крім працівників підприємств з виробництва дріжджів, олії, сушених овочів, солі, молочної кислоти, фасування чаю, кави; млинів, крупорушок, зерносховищ, елеваторів; крохмалепатокових, соледобувних, спиртових, лікеро-горілчаних підприємств; складів зерна, борошна, круп)» Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559, визначено, що професія водія, зайнятого транспортуванням харчової продукції (на всіх видах транспорту), підлягає обов`язковому профілактичному медичному огляду.

Разом з цим, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) на період карантину та протягом 30 днів після його відміни (завершення) дозволяється залучення до роботи без проходження попереднього (під час прийняття на роботу) та періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, робота яких пов`язана із забезпеченням безпеки руху та обслуговуванням залізничного транспорту, підприємств міжгалузевого промислового залізничного транспорту, працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення, визначених переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 р. № 559 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 21, ст. 950).

Отже, на час проведення рейдової перевірки позивач в силу приписів пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» мав право на залучення водія ОСОБА_1 до роботи без проходження періодичного медичного огляду, а отже, відсутність 20 травня 2020 року у водія транспортного засобу, який перевозив харчові продукти, санітарної книжки з результатами медичного огляду не є порушенням пункту 12.4 Правил № 363, що виключає застосування до позивача як до автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу згідно з абзацами першим, третім частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону.

За таких обставин, постанова Управління Укртрансбезпеки у Луганській області від 24 червня 2020 року № 130563, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн, є протиправною та підлягає скасуванню.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи обраний позивачем спосіб судового захисту відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не довів суду правомірність оскарженого рішення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позов підлягає повному задоволенню, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фермерського господарства «Риск» (ідентифікаційний код 13411093, місцезнаходження: 92917, Луганська область, Кремінський район, с. Невське, вул. Центральна, буд. 65) до Державної служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код 39816845, місцезнаходження: 03135, м. Київ, Шевченківський район, просп. Перемоги, буд. 14) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Луганській області від 24 червня 2020 року № 130563, якою до Фермерського господарства «Риск» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Фермерського господарства «Риск» судовий збір у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська