Справа № 753/18829/19
Суддя: Трусова Т. О.
Дата ухвалення: 2020-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/29/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Москаленко А.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - поліцейський роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ Управління патрульної поліції у м. Києві Ромащенко Роман Миколайович,

третя особа - Департамент патрульної поліції,

розглянув в судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

26.09.2019 ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконними дій поліцейського роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ Управління патрульної поліції у м. Києві Ромащенка Романа Миколайовича (далі - відповідач) та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 709603 від 18.09.2019 за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України), відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями.

Свої вимоги мотивував такими обставинами. На проїзній частині, де позивач здійснив паркування, відсутня дорожня розмітка, якою позначається смуга для руху маршрутних транспортних засобів, натомість наявні лінії синього кольору, якими позначаються майданчики для паркування. Дорожній знак 5.11., порушення вимог якого позивачу ставиться у провину, встановлений неналежним чином, а тому при русі керованого ним автомобіля по вул. І. Франка та при повороті на бул. Т.Шевченка видимість даного дорожнього знаку для нього була обмежена. Позивач подавав заперечення на акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, які не були враховані при винесення постанови, та не були наведені мотиви, з яких дані заперечення відхиляються. Також відповідачем при винесення постанови не було встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У зв`язку з винесенням неправомірної постанови позивач поніс витрати в загальному розмірі 1 954,28 грн., а саме: на оплату штрафу в розмірі 510 грн. та комісії банку - 25 грн.; на оплату послуг евакуатора в розмірі 840 грн. та комісії банку - 25 грн.; на оплату послуг зберігання автомобіля на спецмайданчику в розмірі 288 грн. та комісії банку - 25 грн.; на оплату послуг таксі в розмірі 246,28 грн. Окрім того позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних хвилюваннях та стресі, адже він вважав, що автомобіль викрадено, через неможливість користуватися автомобілем були порушені його життєві плани, він погано спав, а наступного дня змушений був відпрошуватись з роботи, щоб забрати автомобіль. Завдану моральну шкоду позивач оцінив у 100 000 грн.

Ухвалою від 04.09.2019 суд залишив позов без руху.

Після усунення позивачем недоліків 11.01.2020 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, залучення до участі у ній в якості третьої особи Департаменту патрульної поліції та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 23.07.2020.

23.07.2020 суд відклав розгляд справи на 25.09.2020.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав.

Департамент патрульної поліції надав відзив (пояснення) із запереченнями проти позову, які обґрунтовані такими обставинами. Відповідно до оскаржуваної постанови, що обула винесена відповідачем у приміщенні УПП у м. Києві, позивач 17.09.2019 о 10-20 год. у м. Києві на бул. Шевченка, 22, керуючи транспортним засобом марки Інфініті, н.з. НОМЕР_1 , здійснив стоянку в смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11., порушивши при цьому пункт 17.1. ПДР України. На місці вчиненого позивачем правопорушення була здійснена фотофіксація, якою підтверджується, що на місці стоянки автомобіля відсутня розмітка синього кольору, якою позначаються паркувальні майданчики, а тому екіпажем поліції було вірно кваліфіковано правопорушення. Ствердження позивача, що він не міг бачити дорожній знак, не відповідає дійсності, оскільки при повороті з вул. І. Франка на бул. Т.Шевченка неможливо не побачити знак, який дублюється на кожному перехресті. Розташування транспортного засобу на смузі для руху маршрутних транспортних засобів підпадає під категорію «суттєве перешкоджання дорожньому руху», що стало підставою для його евакуації, яку було здійснено відповідно до закону. Підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснена відповідачем у відповідності до ст. 278, 279 КпАП України - постанову було винесено в присутності позивача, роз`яснено всі його права, та він з постановою ознайомився. Таким чином позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а постанова винесена у межах повноважень відповідача, у порядку та спосіб, визначений КпАП України, із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин справи. З огляду на правомірність постанови, підстави для відшкодування шкоди відсутні.

Заслухавши в судовому засіданні позивача, представника третьої особи та дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

18.09.2019 поліцейський роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ Управління патрульної поліції у м. Києві Ромащенко Р.М. виніс постанову серії НК № 709603 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КпАП України та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 17.09.2019 о 10-20 год. у м. Києві на бул. Т.Шевченка, 22 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Інфніті, н.з. НОМЕР_1 , здійснив стоянку в смузі для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив пункт 17.1 ПДР України.

Згідно з даними Акту огляду та тимчасового затримання транспортних засобів від 17.09.2019, складеного інспектором патрульної поліції роти № 7 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Шашок І.М. в присутності двох свідків, підписи яких містяться в Акті, у зв`язку з порушенням пункту 17.1. ПДР України було оглянуто та тимчасово затримано транспортний засіб Інфініті, н.з. НОМЕР_1 , який доставлено для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 19.

18.09.2019 позивачем було сплачено штраф в розмірі 510 грн., оплачено послуги евакуатора в розмірі 840 грн. та послуги зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику, після чого автомобіль було йому повернуто.

Даючи оцінку правомірності дій відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина 1 статті 9 КпАП України).

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 17.1. ПДР України, який має імперативний характер, тобто зобов`язує учасника дорожнього руху діяти у чіткій відповідності до його приписів, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» є інформаційно-вказівним знаком, який застосовується для позначення смуги, призначеної для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху (пункт 5 розділу 33 ПДР України).

Частиною 3 статті 122 КпАП України встановлена адміністративна відповідальність за порушення низки правил дорожнього руху, в тому числі за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Санкція цієї норми передбачає штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 265-2 КпАП України передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою, п`ятою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), статтями 122-5, 124, 126, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

За нормою частини 4 статті 365-4 КпАП України для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб зокрема розташовано на виділеній смузі для руху громадського маршрутного транспорту.

Відповідно до статті 222 КпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, частиною 3 статті 122 цього Кодексу, віднесено до компетенції органів Національної поліції, діяти від імені яких мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Оскільки відповідач є працівником підрозділу Національної поліціїі має спеціальне звання «рядовий поліції», він є особою, уповноваженою на розгляд вказаної справи.

Відповідно до положень статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, проте вказана обставина не свідчить про її незаконність, оскільки на виконання вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України третьою особою надано диск DVD-R з фотоматеріалами з місця вчинення правопорушення, за результатами перегляду яких суд переконався в тому, що позивач дійсно здійснив стоянку в смузі для руху маршрутних транспортних засобів, у зв`язку з чим його транспортний засіб суттєво перешкоджав дорожньому руху.

З фотофіксації порушення вбачається, що на перехресті вул. І. Франка та бул. Т.Шевченка встановлений дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» та всупереч твердженням позивача даний знак добре видно учасникам дорожнього руху. Жодних перешкод для сприйняття цього знаку водіями, в тому числі і тими, які здійснюють правий поворот з вул. І. Франка на бул. Т.Шевченка, як то кут будинку чи зелені насадження, на що посилається позивач, судом не встановлено.

Окрім того, з пояснень позивача в суді вбачається, що він приїхав на автомобілі до місця своєї роботи, біля якої на той час не було парковки для автомобілів співробітників, а відтак є надуманими його доводи про те, що він не знав, що здійснив стоянку в смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Що стосується посилань позивача на те, що на місці стоянки його автомобіля наявні лінії синього кольору, то дійсно на фото видно напівстерті горизонтальні лінії синього кольлору, які, ймовірно, колись позначали майданчики для паркування, відведені на проїзній частині, проте вказана обставина не має значення для вирішення даної справи, оскільки ПДР України визначають пріоритет дорожніх знаків над розміткою (останній абзац глави 1 Додатку 2 до Правил дорожнього руху).

Більше того, на фото зафіксовано, що на тій ділянці дороги, де позивач здійснив стоянку, нанесено дорожню розмітку 1.24. у вигляді великої букви А, яка позначає смугу, призначену для руху лише маршрутних транспортних засобів, при цьому не помітити дану розмітку неможливо.

Порушень процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до частини 2 статті 33 КпАП України при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, проте вказаною нормою прямо передбачено, що це положення не поширюється на випадки накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З огляду на наведене, не заслуговують на увагу і є безпідставними доводи позивача про те, що при винесенні оскаржуваної постанови не були враховані подані ним заперечення на акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, не наведені мотиви, з яких дані заперечення відхиляються, та не встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час встановлення адміністративного правопорушення, тимчасового затримання транспортного засобу та накладення на позивача адміністративного стягнення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстав для визнання дій відповідача незаконними та скасування оскаржуваної постанови не вбачається.

Оскільки вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди є похідними від вимог про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, підстави для їх задоволення також відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-9, 20, 73-78, 90, 241, 242, 243, 244, 246, 255, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ Управління патрульної поліції у м. Києві Ромащенка Романа Миколайовича про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: