Справа № 200/615/20-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 р. Справа№200/615/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

за участю

секретаря судового засідання Дьяченка Є.І.,

розглянув в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні адміністративну справу за позовом громадської організації «Народне коло» до Донецького національного медичного університету про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

13 січня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов громадської організації «Народне коло» (далі - позивач, ГО «Народне коло») до Донецького національного медичного університету (далі - відповідач, ДНМУ), в якому позивач просив:

1. визнати протиправними дії ДНМУ щодо ненадання інформації на запит на отримання публічної інформації ГО «Народне коло» від 16 грудня 2019 року № 186;

2. зобов`язати ДНМУ протягом п`яти днів з дня проголошення рішення суду надати відповідь на запит на отримання публічної інформації від 16 грудня 2019 року № 186, а саме:

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати ректора ДНМУ за 2018, 2019 роки;

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати першого проректора з науково-педагогічної та виховної роботи ДНМУ за 2018, 2019 роки;

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати проректора з науково-педагогічної роботи ДНМУ за 2018, 2019 роки;

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати проректора з науково-педагогічної та лікувальної роботи ДНМУ за 2018, 2019 роки;

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати проректора з науково-педагогічної роботи та міжнародних зв`язків ДНМУ за 2018, 2019 роки;

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати проректора з економіки та адміністративно-господарської роботи ДНМУ за 2018, 2019 роки;

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати декана 1-го медичного факультету ДНМУ за 2018, 2019 роки;

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати декана 2-го медичного факультету ДНМУ за 2018, 2019 роки;

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати декана 3-го медичного факультету ДНМУ за 2018, 2019 роки;

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати декана міжнародного медичного факультету ДНМУ за 2018, 2019 роки;

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати декана стоматологічного факультету ДНМУ за 2018, 2019 роки;

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати декана фармацевтичного факультету ДНМУ за 2018, 2019 роки;

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати декана факультету інтернатури та післядипломної освіти ДНМУ за 2018, 2019 роки;

- надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати всіх керівників відділів ДНМУ за 2018, 2019 роки згідно з Законом України «Про доступ до публічної інформації» в повному обсязі.

І. Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

20 січня 2019 року суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви позивач усунув у строк та у спосіб, що визначені судом.

03 лютого 2020 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі № 200/615/20-а; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Про відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному КАС України, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Копія ухвали від 03 січня 2020 року вручена відповідачу 11 лютого 2020 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, перебіг п`ятнадцятиденного строку для подання відзиву на позовну заяву або заяви про визнання позовну розпочався 12 лютого 2020 року і сплинув 26 лютого 2020 року.

Станом на 03 березня 2020 року відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Разом з цим суд врахував Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 січня 2014 року за № 173/24950 (далі - Нормативи) та дійшов висновку, що відзив або заява про визнання позову, надіслані відповідачем до суду в межах встановленого строку для їх подання, могли бути не доставлені засобами поштового зв`язку у строк до 03 березня 2020 року.

З метою дотримання принципу рівності учасників справи перед судом та створення їм рівних умов для реалізації процесуальних прав та обов`язків, визначених КАС України, суд дійшов висновку про необхідність подальшого розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження з метою всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи.

03 березня 2020 року суд постановив ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 23 березня 2020 року.

Про дату, час і місце проведення підготовчого засідання учасники справи повідомлені належним чином в порядку, визначеному КАС України, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

16 березня 2020 року до суду надійшла заява позивача, в якій ГО «Народне коло» просила розглядати справу за відсутності її представника, одночасно вказавши, що наполягає на задоволенні позовних вимог.

23 березня 2020 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 22 червня 2020 року.

Дата проведення судового засідання для розгляду справи по суті визначена з урахуванням того, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - постанова КМУ № 211) з 12 березня 2020 року на всій території України установлений карантин.

26 березня 2020 року до суду надійшло клопотання відповідача, в якому ДНМУ, покликаючись на постанову КМУ № 211, просив зупинити провадження у справі до закінчення карантину.

Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Ч. 1 ст. 236 КАС України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі; ч. 2 цієї статті містить перелік підстав, за наявності яких суд може зупинити провадження у справі.

Разом з цим ні ст. 236 КАС України, ні інші положення процесуального закону, не передбачає такої підстави для зупинення провадження у справі як запровадження карантину.

Про дату, час і місце проведення судового засідання учасники справи повідомлені належним чином в порядку, визначеному КАС України, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Учасники справи/їх представники в судове засідання не з`явилися.

19 червня 2020 року до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника.

22 червня 2020 року від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи за відсутності його представника.

Враховуючи, що участь у судовому засіданні є правом учасника справи, передбаченим п. 2 ч. 3 ст. 44 КАС України, а також відсутність встановлених ст. ст. 205, 223 КАС України підстав для відкладення розгляду справи, справа розглянута за відсутності учасників справи.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

П. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України установлений карантин.

В подальшому Кабінет Міністрів України продовжував дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України з урахуванням епідемічної ситуації в регіоні.

Відповідно до п. 3 Розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 47, 79, 80,114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, в тому числі розгляду адміністративної справи, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, справа розглянута по суті в межах строків, визначених КАС України.

ІІ. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне.

16 грудня 2019 року на підставі ст. 34 Конституції України та відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 та ч. 3 ст. 19 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939), голова правління ГО «Народне коло» звернувся до в. о. ректора ДНМУ із запитом на отримання публічної інформації № 186, в якому просив надати інформація про виплату заробітної плати

Позивач стверджує, що відповідач порушив його право на доступ до публічної інформації, оскільки всупереч приписам Закону № 2939 ДНМУ ні запитувану інформацію, ні будь-якої відповіді на запит ГО «Народне коло» не надав.

На цих підставах позивач просив задовольнити позов.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

22 червня 2020 року від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі.

ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС України суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС України кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.

Позивач - громадська організація «Народне коло» (ідентифікаційний код: 38660250, місцезнаходження: 86125, Донецька обл., м. Макіївка, вул. Крупської, буд. 146) зареєстрована як юридична особа 26 квітня 2013 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) внесений запис за номером 1 007397; в стані припинення не перебуває.

Відповідач - Донецький національний медичний університет (ідентифікаційний код: 02010698, місцезнаходження: 84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 27) зареєстрований як юридична особа 06 липня 1995 року, про що 06 грудня 2006 року до ЄДР внесений запис за номером 1 022744, в стані припинення не перебуває.

ДНМУ є державним навчальним закладом, що належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України.

16 грудня 2019 року ГО «Народне коло» звернулася до ДНМУ із запитом на отримання публічної інформації (вихідний № 186).

Зміст запиту свідчить, що ГО «Народне коло» на підставі ст. 34 Конституції України, ч. 1 п. 6 чт. 14, ч. ч. 2, 3 ст. 19 Закону № 2939 просило ДНМУ надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати за 2018-2019 роки ректору ДНМУ, першому проректору з науково-педагогічної та виховної роботи, проректору з науково-педагогічної роботи, проректору з науково-педагогічної та лікувальної роботи, проректору з науково-педагогічної роботи та міжнародних зв`язків, проректору з економіки та адміністративно-господарської роботи, декану 1-го медичного факультету, декану 2-го медичного факультету, декану 3-го медичного факультету, декану міжнародного медичного факультету, декану стоматологічного факультету, декану фармацевтичного факультету, декану факультету інтернатури та післядипломної освіти та всім керівникам відділів ДНМУ.

ГО «Народне коло» просило надати запитувану інформацію в електронному вигляді на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також в письмовому вигляді на адресу: а/я 7/41, м. Кропивницький, 25006, у строк, визначений ч. 1 ст. 20 Закону № 2939.

Інформаційний запит від 16 грудня 2019 року № 186 надісланий на електронну адресу ДНМУ 16 грудня 2019 року о 12:25, що підтверджено роздруківкою вихідної кореспонденції.

Докази надання відповідачем запитуваної позивачем інформації або письмової відмови у її наданні суду не надані.

Будь-які інші докази учасники справи суду не надали.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування. Висновки суду по суті позовних вимог.

Ч. 2 ст. 34 Конституції України гарантує права кожного вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національною безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя, що визначено ч. 3 ст. 34 Конституції України.

Ст. 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) гарантує кожному свободу вираження поглядів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право, крім іншого, включає свободу одержувати інформацію без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві, що передбачено ч. 2 ст. 10 Конвенції.

Отже, позивач має гарантоване ст. 34 Конституції України та ст. 10 Конвенції право на інформацію. Це право не є абсолютним і може зазнавати обмеження, яке здійснюється на підставі закону, для досягнення легітимної мети та є необхідним у демократичному суспільстві.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2939 метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Закон № 2939 не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом (ч. 2 ст. 2 Закону № 2939).

Щодо визначення поняття «публічна інформація» та її обсягу суд відзначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2939 публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Перелік розпорядників інформації визначений ст. 13 Закону № 2939.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевого бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим - стосовно інформації щодо використання коштів.

Отже, відповідач як державний навчальний заклад, що фінансується з державного бюджету, є розпорядником інформації в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939.

Гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації визначені ст. 3 Закону № 2939.

Зокрема, це право гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 3) максимальним спрощенням процедури отримання інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації (ч. 1 ст. 3 Закону № 2939).

Одним із способів забезпечення доступу до інформації є надання інформації за запитами на інформацію (п. 2 ч. 2 ст. 5 Закону № 2939).

Механізм реалізації права на доступ до інформації за інформаційними запитами визначає Розділ IV Закону № 2939.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 2939 запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Ч. 2 ст. 19 Закону № 2939 визначено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 19 Закону № 2939 запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі, що передбачено ч. 4 ст. 19 Закону № 2939.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону № 2939, запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Таким чином, звернувшись до ДНМУ, ГО «Народне коло» виявила намір реалізувати своє право на доступ до публічної інформації.

Ч. 1 ст. 20 Закону № 2939 визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, розпорядник інформації має надати відповідь на запит і ця відповідь має бути надіслана засобами поштового зв`язку чи вручена особисто не пізніше п`ятого робочого дня з дати отримання запиту.

Належні та допустимі докази, які б свідчили, що відповідач надав позивачу відповідь запит у строк, визначений ч. 1 ст. 20 Закону № 2939, суду не надані.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 березня 2019 по справі №800/369/17, право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ДНМУ, не надавши відповідь на запит позивача від 16 грудня 2019 року у встановлений ч. 1 ст. 20 Закону № 2939 п`ятиденний строк, допустив бездіяльність.

Суд відзначає необхідність розмежування дій та бездіяльності. Так, дії - певна форма поведінки суб`єкта, яка полягає у здійсненні ним своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм; бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною саме бездіяльність відповідача, яка полягає в ненаданні відповіді на запит ГО «Народне коло» від 16 грудня 2019 року № 186.

З цієї причини вимоги позивача про визнання протиправними саме дій відповідача задоволенню не підлягають.

Крім цього, ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

П. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Беручи до уваги, що на час розгляду справи по суті, відповідь на запит ГО «Народне коло» відповідачем не надана, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання ДНМУ надати ГО «Народне коло» відповідь на запит на отримання публічної інформації від 16 грудня 2019 року № 186, а саме надати запитувану інформацію в повному обсязі з дотриманням вимог Закону № 2939 в п`ятиденний строк з дня проголошення рішення суду.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

До позовної заяви доданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс або очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Згідно з цим розрахунком, позивачем понесені такі витрати: судовий збір - 2 000,00 грн, витрати на правову допомогу - 1 000,00 грн; до складу витрат, які позивач очікує понести, включені витрати на правову допомогу - 1 000,00 грн.

ГО «Народне коло» документально підтвердило судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн (квитанція АТ КП «Приватбанк» від 22 січня 2020 року № 0.0..1).

Докази понесення позивачем інших судових витрат суду не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховував, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд задовольнив вимоги позивача як в частині визнання протиправною бездіяльності, так і в частині зобов`язання його чинити певні дії, а тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102,00 грн.

VІ. Щодо встановлення судового контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналізуючи вказані нормативно-правові приписи суд дійшов висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком судом.

Враховуючи характер спірних правовідносин та склад учасників адміністративної справи, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження обґрунтованості вірогідності невиконання відповідачем даного судового рішення, суд вважає, що підстави для зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення у справі відсутні.

Як наслідок, у задоволенні заяви позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 263, п. п. 1-4 ч. 1 ст. 283 цього Кодексу.

Справа, що розглядається, належить до категорії справ, визначених п. 1 ч. 1 ст. 263 КАС України, отже, рішення суду, ухвалене за наслідками її розгляду, підлягає негайному виконанню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов громадської організації «Народне коло» (ідентифікаційний код: 38660250, місцезнаходження: 86125, Донецька обл., м. Макіївка, вул. Крупської, буд. 146) до Донецького національного медичного університету (ідентифікаційний код: 02010698, місцезнаходження: 84404, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 27) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Донецького національного медичного університету, яка полягає у ненаданні відповіді на запит громадської організації «Народне коло» від 16 грудня 2019 року № 186 на отримання публічної формації.

3. Зобов`язати Донецький національний медичний університет в п`ятиденний строк з дня проголошення рішення суду надати громадській організації «Народне коло» відповідь на запит на отримання публічної інформації від 16 грудня 2019 року № 186, а саме в повному обсязі надати інформацію - засвідчені копії відомостей на виплату заробітної плати за 2018-2019 роки ректору Донецького національного медичного університету, першому проректору з науково-педагогічної та виховної роботи Донецького національного медичного університету, проректору з науково-педагогічної роботи Донецького національного медичного університету, проректору з науково-педагогічної та лікувальної роботи Донецького національного медичного університету, проректору з науково-педагогічної роботи та міжнародних зв`язків Донецького національного медичного університету, проректору з економіки та адміністративно-господарської роботи Донецького національного медичного університету, декану 1-го медичного факультету Донецького національного медичного університету, декану 2-го медичного факультету Донецького національного медичного університету, декану 3-го медичного факультету Донецького національного медичного університету, декану міжнародного медичного факультету Донецького національного медичного університету, декану фармацевтичного факультету Донецького національного медичного університету, декану факультету інтернатури та післядипломної освіти Донецького національного медичного університету, всім керівникам відділів Донецького національного медичного університету у відповідності до вимог Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації».

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути з Донецького національного медичного університету на користь громадської організації «Народне коло» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

6. Рішення суду підлягає негайному виконанню.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу VІ «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

9. Повне судове рішення складено 30 червня 2020 року.

Суддя Т.О. Кравченко