Справа № 380/9096/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9096/20
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

26 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- Визнати протиправними дії Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області щодо не прийняття рішення про надання або про відмову у наданні ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, шляхом поділу земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності з цільовим призначенням : 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) загальною площею : 88.7544 га, що розташована на території Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області; кадастровий номер : :01:000:0012;

- Зобов`язати Щирецьку селищну раду Пустомитівському районі Львівської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, шляхом поділу земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності з цільовим призначенням : 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) загальною площею : 88.7544 га, що розташована на території Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області; кадастровий номер : :01:000:0012.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить : заборонити Щирецькій селищній раді Пустомитівського району Львівської області розглядати та вирішувати питання щодо земельної ділянки розташованої на території Щирецької селищної ради, що перебуває у комунальній власності з цільовим призначенням: 16.00 землі запасу загальною площею : 88.7544 га що розташована на території Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області ; кадастровий номер : :01:000:0012, відповідно до поданих позивачем графічних матеріалів, а саме: надавати дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду чи у власність в обсязі та розмірах, які змінять її площу до розмірів, що унеможливлять подальший розгляд її клопотання; виставляти на торги та проводити торги щодо продажу чи права оренди земельної ділянки; передавати в оренду земельну ділянку; вчиняти дії, пов`язані з будь яким іншим обтяженням земельної ділянки, до набрання законної сили рішенням у справі.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову зазначено, що із отриманої інформації земельну ділянку зазначеному у її клопотанні планують передати в оренду юридичній особі цілком площею 88,7544 га на позачерговій сесії ради. Відтак вважає, що її передача в оренду або користування іншим юридичним чи фізичним особам може істотно ускладнити чи унеможливити майбутнє виконання рішення суду

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову проведено судом без повідомлення учасників справи.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За приписами п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 № 2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Проте, позивачем не наведено жодних істотних обставин та належних доказів, які б вказували на наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до набрання рішенням у даній адміністративній справі законної сили, а також того, що без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим захист цих прав свобод та інтересів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд зазначає, що на момент звернення до суду із даною позовною заявою жодного права ОСОБА_1 на бажану до отримання земельну ділянку не виникає, більш того, право (в тому числі речове) позивача на таку земельну ділянку не може бути захищене судом, оскільки саме право взагалі не виникло.

Відносини, урегульовані ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, передбачають порядок отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації.

Однак, саме лише звернення із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та надання уповноваженим органом дозволу не означає виникнення у зацікавленої особи права власності на таку земельну ділянку, оскільки таке право виникає після його державної реєстрації.

При цьому з огляду на завдання адміністративного судочинства, визначені в ч. 1 ст. 2 КАС України, захист права власності та інших речових прав на майно не може бути забезпечений адміністративним судом, оскільки вирішення таких питань відноситься до юрисдикції загального місцевого суду та здійснюється відповідно до цивільного законодавства.

Доводи позивача стосовного того, що селищна рада може надати право на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність інших особам; виставляти на торги та проводити торги щодо продажу чи права оренди земельної ділянки; передавати в оренду земельну ділянку; вчиняти дії, пов`язані з будь яким іншим обтяженням земельної ділянки суд вважає необґрунтованими, оскільки такі доводи є надуманими, передчасними та не підтверджені належними доказами.

Зважаючи на викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150 - 151, 154, 248 КАС України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Гулкевич І.З.