Справа № 120/1550/20-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1550/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс М.Б.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

21 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення відповідача від 16.01.2020 № 19 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача призначити і виплачувати пенсію за віком з 04.08.2019 згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із урахуванням стажу роботи вказаного у трудовій книжці та заробітної плати згідно довідки від 12.08.2019 № 01-19/565 в СТОВ «Малинівське».

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 27.11.2019 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (а.с.43-44).

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 16.01.2020 № 19 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Рішення мотивовано тим, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2019 по 31.12.2019 не менше 26 років.

Відмовляючи у призначенні пенсії за віком, відповідач зазначив про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду трудової діяльності в СТОВ «Малинівське» з 1984 по 2000 рік, оскільки єдиний документ в підтвердження цього періоду страхового стажу, що наданий позивачем є архівна довідка про заробітну плату від 12.08.2019 №01-19/565. Однак, відповідач дійшов висновку про неможливість встановлення приналежності довідки позивачу, оскільки згідно архівної довідки про заробітну плату від 12.08.2019 № 01-19/565 встановлено невідповідність імені особи з паспортними даними, так як в довідці зазначено ім`я « ОСОБА_2 », а в паспортних даних позивача « ОСОБА_3 ». При цьому, запис у трудову книжку позивача про спірний період його роботи не внесено.

Тому, відповідач зазначив, що згідно наданих документів, страховий стаж позивача складає 15 років 8 місяців 18 днів, а відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2019 по 31.12.2019 не менше 26 років, а тому страховий стаж є недостатнім для призначення пенсії за віком (а.с.39-40).

Не погоджуючись із рішенням відповідача від 16.01.2020 № 19, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що довідка від 12.08.2019 № 01-19/565 про заробітну не підтверджує період роботи позивача з 1984 по 2000 рік в СТОВ «Малинівське», оскільки вона видана стосовно іншої особи ( ОСОБА_4 ), ім`я якої є відмінним від імені позивача в його паспорті. Інших ідентифікуючих даних, окрім прізвища, ім`я та по-батькові довідка не містить.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, спірні правовідносини регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 26 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років.

Отже, особа для набуття права на пенсію за віком в період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року, повинна досягти 60 років та мати загальний страховий стаж не менше 26 років.

Згідно вимог ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон від 05.11.1991 № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_4 , позивач у спірний період:

- 25.01.1984 звільнений з посади водія третього класу;

- з 02.11.1998 по 16.04.1999 працював на посаді старшого кочегара Малинівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів;

- з 30.10.1999 по 30.03.2000 працював на посаді старшого кочегара Малинівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів;

- з 20.10.2000 по 15.04.2001 працював на посаді кочегара Малинівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що копія трудової книжки позивача не містить записів про його роботу у період з 1984 по 2000 рік у СТОВ «Малинівське», адже внесені записи стосуються лише періодів з 02.11.1998 по 16.04.1999, з 30.10.1999 по 30.03.2000 та з 20.10.2000 по 15.04.2001 (а.с.52-56).

Відтак, трудова книжка не є достатнім доказом для врахування спірного періоду з 1984 по 2000 рік до страхового стажу ОСОБА_4 .

Жодних пояснень стосовно відсутності записів у трудовій книжці за спірний період позивачем в апеляційній скарзі не зазначено.

Так, пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження трудової діяльності у період з 1984 по 2000 рік у СТОВ «Малинівське», позивачем 05.08.2019 направлено запит до Об`єднаного трудового архіву Літинського району Вінницької області.

Згідно архівної довідки Об`єднаного трудового архіву Літинського району Вінницької області від 12.08.2019 № 01-19/566 позивача повідомлено, що згідно рішення загальних зборів колгоспників від 18.02.1993 колгосп ім. 22 з`їзду КПРС с. Малинівка реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Малинівське».

Рішенням загальних зборів членів КСП «Малинівське» від 15.02.2000 року (протокол № 1) колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Малинівське» реформовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Малинівське».

Також позивача повідомлено, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 19.04.2007 по справі № 5/4-06 СТОВ «Малинівське» ліквідовано, як юридичну особу, а документи по особовому складу передані на зберігання в об`єднаний трудовий архів Літинського району (а.с.48).

Відповідно до архівної довідки про заробітну плату від 12.08.2019 № 01-19/565 виданої Об`єднаним трудовим архівом Літинського району Вінницької області зазначено, що у документах СТОВ «Малинівське» с. Малинівка за період з 1984 по 2000 рік значиться ОСОБА_4 (так у документі), де вказано його заробітну плату (а.с.45-47).

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що довідка від 12.08.2019 № 01-19/565 про заробітну не підтверджує період роботи позивача з 1984 по 2000 рік в СТОВ «Малинівське», оскільки вона видана стосовно іншої особи ( ОСОБА_4 ), ім`я якої є відмінним від імені позивача в його паспорті.

Інших ідентифікуючих даних, окрім прізвища, ім`я та по-батькові довідка не містить.

Судом встановлено, що згідно паспортних даних позивача серії АВ № 167056, виданого Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 09 серпня 2000 року, прізвище ім`я по батькові значиться як ОСОБА_1 , по-російськи ОСОБА_5 (а.с.9-10), а не " ОСОБА_2 " як вказано у довідці.

Таким чином, записи в довідці про заробітну плату від 12.08.2019 № 01-19/565 не відповідають паспортним даним позивача, а тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у зв`язку із встановленням розбіжностей в імені позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Апеляційний суд вважає, що у пенсійного органу не було достовірних відомостей про належність позивачу вищезазначеної архівної довідки.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до положень п. 26 Порядку № 637, передбачено: якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

У зв`язку із розбіжностями в написанні ім`я позивача у паспорті та довідці про заробітну плату, що підтверджує період роботи в СТОВ «Малинівське», суд зазначає про необхідність встановлення фактів належності позивачу наданої довідки, що дасть ОСОБА_4 підстави у подальшому звернутися до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області з метою призначення пенсії за віком.

Натомість у рамках розгляду адміністративної справи суд позбавлений можливості встановити приналежність довідки позивачу, як і тривалість його страхового стажу в СТОВ «Малинівське» у період з 1984 по 2000 рік, адже інші докази в підтвердження цих обставин в матеріалах пенсійної справи відсутні.

Судова колегія звертає увагу, що в апеляційній скарзі жодним чином не спростовано висновки суду першої інстанції та не зазначено, що порушив суд першої інстанції при ухваленні рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 жовтня 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.