Справа № 233/4125/20
Суддя: Наумик О. О.
Дата ухвалення: 2020-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/4125/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Вареніченко В. А.,

розглянувши справу адміністративного судочинства №233/4125/20 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції лейтенанта поліції Єременко Павла Миколайовича, Департаменту патрульної поліції «про адміністративне правопорушення»,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою адміністративної юрисдикції, в якій просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3091064 від 06.09.2020 р., пославшись на таке:

06.09.2020 Відповідачем була винесена постанова серії ЕАМ №3091064 (далі - Постанова), згідно з якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

Відповідач при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи, а тому оскаржувану постанову вважає необґрунтованою, незаконною за таких підстав:

1. Відповідач безпідставно виніс Постанову за ч.1 ст.122 КУпАП.

У Постанові Відповідач вказав, що Позивач, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», здійснив рух по пр. Соборний, чим порушив пп.«ґ» п.8.4. ПДР України.

Відповідач не надав позивачу жодних доказів вчинення ним (Позивачем) правопорушення.

Складання Постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним, що підтверджується постановою Верховного Суду у справі №357/10134/17 від 23.10.2019, подібні постанови підлягають скасуванню.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У графі 9 Постанови, де вказуються додатки до Постанови, Відповідач не вказав жодного додатку, отже до постанови не додано жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до Постанови ВС від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повинна містити інформацію про будь-яку фіксацію правопорушення.

Приписами ч.3 ст.283 КпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото-або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також Суд у вказаній Постанові звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 524/5536/17 та у справі № 295/3099/17.

Відповідач під час складання Постанови не вніс як додатки будь-які докази до Постанови, не зазначив жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), а тому не має права посилатися у майбутньому на будь-які докази.

Крім того, згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи це, можна констатувати, що сам факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена вина Позивача у інкримінованому правопорушенні, а тому у діях Позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

2. Відповідач не роз`яснив права.

Відповідно до ч.2 ст.279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Жодних прав та обов`язків йому роз`яснено не було.

3. Порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо неволодіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивачем були заявлені клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, про необхідність залучення захисника, адже йому необхідний був професійний захист дипломованого юриста, який би зміг аргументовано відстояти його права. Ці клопотання Відповідач залишив взагалі без розгляду і знехтував його правами.

Верховний Суд у Постанові від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а вказав, що ненадання особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливості скористатися допомогою адвоката є порушенням прав такої особи, а також порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

4. Відповідач порушив процесуальний порядок розгляду справи.

Відповідач порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було. Відповідач обмежився лише формальним складанням Постанови без дотримання встановленої законом процедури, чим порушив ст.ст.276,277,277-2,278,279,280,281 КУпАП.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

Підсумовуючи усе вищенаведене, вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена Відповідачем незаконно, з грубим порушенням норм чинного законодавства, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, є по суті необґрунтованою та упередженою.

Судовою ухвалою від 28 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті (а.с.29-30).

Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання позову.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає такого висновку.

Згідно з оскаржуваною постановою серії ЕАМ № 3091064 від 06.09.2020, винесеною інспектором лейтенантом поліції УПП в Запорізькій області Департаменту Єременко Павлом Миколайовичем, 06.09.2020 о 09:05:57 у м. Запоріжжя по вул. Гагаріна, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ ACTROS 1841 НОМЕР_1 , здійснив рух по пр. Соборний, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.8.4.в ПДР - порушення вимог заборонних знаків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за якою був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 255 грн (а.с.6).

Вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваної постанови, судом враховане таке:

За приписами ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність (накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП стало порушення ним п.8.4.в ПДР - вимог заборонних знаків, а саме вимогу дорожнього знаку 3.3 «рух вантажних автомобілів заборонено», яким забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема щодо самого факту адміністративного правопорушення, який позивачем заперечений.

Таких доказів відповідачем суду не надано.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин суд дістає висновку про недоведеність відповідачем правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовані ст.286 КАС України, частиною 3 якої передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За наведених підстав і відповідних ним обставин суд дістає висновку, що позов має бути задоволений: оскаржувана постанова - скасована із закриттям провадження у справі.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат при ухваленні рішення, судом врахована та обставина, що при зверненні з позовом до суду у дійсні справі позивачем 25.09.2020 за квитанцією 0.0..1 було сплачено судовий збір в сумі 420 грн 40 коп. (а.с.19), а також ту обставину, що позов задоволений у повному обсязі.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст.271,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції лейтенанта поліції Єременко Павла Миколайовича (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96), Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) «про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення» - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №3091064 від 06.09.2020 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255,00 грн, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: