Справа № 640/20821/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року м. Київ № 640/20821/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «ДІПРОБУДМАШИНА» (01015, м. Київ,

вул. Лейпцизька, 15)

до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської

ради (Київської міської державної адміністрації) (04074, м. Київ, вул.

Вишгородська, 21)

про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання контрольної

картки від 06 серпня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося приватне акціонерне товариство «ДІПРОБУДМАШИНА» (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі по тексту - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про анулювання контрольної картки №20100009-Шв на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення в зв`язку з ремонтом фасаду та покрівлі нежилої будівлі на вул. Прорізній, 8 (літ. А) у Шевченківському районі, викладене у листі №064-4228 від 06 серпня 2020 року.

Заявлені позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що за наявності підстав, вичерпний перелік яких зазначено у підпункті 15.5.2 пункту 15.5 Правил благоустрою, Департамент приймає відповідне рішення щодо зупинення (анулювання) дії контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою, про що в письмовій формі повідомляє замовнику (підряднику) та зацікавленим організаціям. Окрім того, Департамент у такому повідомленні повинен зазначити реквізити рішення про анулювання дії контрольної картки, підстави анулювання дії контрольної картки та заходи, які необхідно вжити замовнику для усунення причин, на підставі яких анульовано дію картки. При цьому, як зазначив представник позивача, відповідач всупереч положень Правил благоустрою у своєму листі №064-4228 від 06 серпня 2020 року не вказав реквізити рішення про анулювання дії контрольної картки №20100009-Шв, не навів жодної з підстав для такого анулювання та не повідомив про заходи, які необхідно вжити позивачу для усунення причин, на підставі яких анульовано дію картки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугував акт обстеження об`єкту благоустрою від 06 серпня 2020 року, яким встановлено, що за адресою: вул. Прорізна, 8А проводяться роботи з реконструкції, в той час як контрольна картка видавалась на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення у зв`язку з ремонтом фасаду та покрівлі нежитлової будівлі (заміна склопакетів, облаштування вхідних груп, фарбування та утеплення фасаду), що є порушенням пункту 15.5.2 Правил №1051/1051.

З огляду на викладене вище, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що Приватним акціонерним товариством «ДІПРОБУДМАШИНА» на підставі листа-звернення №064/21974 від 19 листопада 2019 року; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; договору купівлі-продажу нерухомого майна, що продане на аукціоні; переліку робіт та фотофіксації отримано у Департаменті міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) контрольну картку №20100009-Шв на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення в зв`язку з ремонтом фасаду та покрівлі нежилої будівлі за адресою: вул. Прорізна, 8 (літ. А) у Шевченківському районі міста Києва терміном виконання з 15 січня 2020 року по 15 липня 2020 року.

Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) продовжено дію контрольної картки №20100009-Шв до 15 липня 2021 року.

В подальшому, 06 серпня 2020 року Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) листом №064-4228 повідомив Приватне акціонерне товариство «ДІПРОБУДМАШИНА», що відповідно до пункту 15.5.2 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051 контрольна картка №20100009-Шв на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення в зв`язку з ремонтом фасаду та покрівлі нежитлової будівлі на вул. Прорізній, 8 (літ. А) у Шевченківському районі анульована та підлягає поверненню до Департаменту міського благоустрою.

Незгода позивача із рішенням відповідача про анулювання картки зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами статті 140 Конституції України визначено, що особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно частини 1 статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року №2807-IV (далі - Закон №2807-IV) до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Вимогами статті 1 Закону №2807-IV передбачено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста і спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначають Правила благоустрою міста Києва, затверджені рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051 (далі - Правила №1051/1051, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно розділу І Правил №1051/1051 контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою - документ встановленої форми згідно з додатком до цих Правил, на підставі якого здійснюються фіксація та контроль за порушенням існуючого благоустрою та його відновленням при виконанні земельних і будівельних робіт та капітальних ремонтів на території міста Києва.

Абзацом 19 розділу І Правил №1051/1051 передбачено, що контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою вводиться на період до затвердження Київською міською радою Порядку видачі дозволів на порушення об`єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів.

Пунктом 15.1.1 Правил №1051/1051 підставою на порушення існуючого благоустрою та його відновлення у місті Києві є контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою. Контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення на період виконання земляних і монтажних робіт, пов`язаних з прокладанням, перекладанням, ремонтом, у тому числі ліквідації аварій інженерних мереж і споруд, будівництвом і ремонтом будинків, транспортних магістралей, доріг, площ, інженерних вишукувань, благоустроєм та озелененням територій, надається на підставі письмового звернення замовника (забудовника), в якому повинні бути вказані адреса, назва та характеристика виконуваних робіт. До листа додається заявка встановленої форми (інформація про виконавця робіт і замовника).

Вимогами пункту 15.1.3 Правил №1051/1051 визначено, що Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є органом, який здійснює видачу контрольних карток на тимчасове порушення благоустрою при виконанні земельних, будівельних та інших робіт та капітальних ремонтів на території м. Києва без будь-яких погоджень та затверджень Київським міським головою та іншими посадовими особами виконавчого органу Київради.

Згідно пункту 15.2.7 Правил №1051/1051 контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою надається на кожен окремий об`єкт за умови відповідності наданої дозвільної та проектної документації законодавчим і нормативним вимогам.

Термін дії контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою визначається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (пункт 15.2.8 Правил №1051/1051).

Вимогами пункту 15.5.2 Правил №1051/1051 визначено, що зупинення (анулювання) дії контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою застосовується в разі:

- виникнення непереборних при продовженні робіт загроз безпеці населенню та території;

- значних порушень затвердженої проектної документації, містобудівних, будівельних і санітарних норм і правил у частині забезпечення безпеки населення і територій, недотримання режиму охорони об`єктів культурної спадщини і т. п.;

- невиконання або несвоєчасного виконання виявлених порушень під час призупинення дії ордера;

- невиконання замовником (забудовником) обов`язків згідно з угодою (контрактом) на будівництво або рішення громадських слухань;

- виявлення грубих порушень установленого порядку оформлення ордерів, закінчення терміну дії дозвільної документації, на підставі якої видано ордер;

- значних порушень вимог забезпечення упорядкованого середовища життєдіяльності в період будівництва, які створюють загрозу безпеці населення і території, порушують режим безперервного інженерного забезпечення, транспортного і комунально-побутового забезпечення населення та прилеглих територій;

- звернення Головного управління економіки та інвестицій, в разі відсутності сплати пайової участі або неналежного виконання зобов`язань згідно з договором пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста.

Суд зазначає, що перелік підстав для анулювання дії контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача вказав, що підставою для анулювання дії контрольної картки №20100009-Шв на тимчасове порушення благоустрою слугував акт обстеження об`єкту благоустрою від 06 серпня 2020 року, відповідно до якого позивачем здійснюються роботи з реконструкції, в той час як контрольна картка видавалась на тимчасове порушення благоустрою у зв`язку з ремонтом фасаду та покрівлі нежитлової будівлі.

Водночас, нормами чинного законодавства вимагається, щоб Департамент у повідомленні зазначав реквізити рішення про анулювання дії контрольної картки, підстави анулювання дії контрольної картки та заходи, які необхідно вжити замовнику для усунення причин, на підставі яких анульовано дію картки.

В той же час, у листі від 06 серпня 2020 року №064-4228 Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) не виконав жодної із вимог законодавства: не зазначив реквізити рішення про анулювання дії контрольної картки; не конкретизував підстав анулювання дії контрольної картки; не повідомив заходи, які необхідно вжити замовнику для усунення причин, на підставі яких анульовано дію картки.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням принципів обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, суд приходить до висновку про невизначеність суб`єктом владних повноважень щодо підстав для анулювання контрольної картки, посилаючись на зафіксовані в акті порушення без віднесення їх до конкретної підстави, передбаченої Правилами благоустрою. Отже, оскаржуване рішення відповідача, є протиправним, оскільки прийнято не у спосіб, передбачений чинним законодавством з питань благоустрою населених пунктів, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання форми та підстав прийняття рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2019 року в справі №826/9422/17 (провадження №К/9901/15824/19).

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Додатково суд зазначає, що Мінрегіон у листі від 08 серпня 2012 року №7/17-12928 серед іншого роз`яснив відмінність між поняттями реконструкції та капітального ремонту.

Так, реконструкція передбачає збереження елементів несучих та огороджувальних конструкцій і зупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта загалом або його частин. У разі коли планується зміна геометричних параметрів об`єкта, такі роботи слід кваліфікувати як реконструкцію. Роботи з капітального ремонту не передбачають перебудови введених в експлуатацію об`єктів будівництва, зміну їх функціонального призначення або геометричних розмірів. Це, зокрема, роботи щодо заміни покрівлі, вікон, дверей, утеплення (або гідроізоляція) фасадів.

Відповідач, стверджуючи про здійснення позивачем реконструкції, а не капітального ремонту, на проведення якого Приватним акціонерним товариством «ДІПРОБУДМАШИНА» отримано контрольну картку на порушення благоустрою №20100009-Шв, не вказує на чому саме ґрунтуються його висновки про виконання робіт з реконструкції.

При цьому, відповідачем не конкретизовано яка саме із передбачених пунктом 15.2.2 Правил №1051/1051 підстав для анулювання контрольної картки стосується викладених у акті обстеження від 06 серпня 2020 року обставин.

Разом з тим пункт 15.5.2. Правил №1051/1051 не містить випадку, коли Департамент має право анулювати контрольну картку на тимчасове порушення благоустрою у разі складення акта обстеження, без конкретизації наявних, на думку суб`єкта владних повноважень, порушень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про анулювання контрольної картки №20100009-Шв на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення в зв`язку з ремонтом фасаду та покрівлі нежилої будівлі на вул. Прорізній, 8 (літ. А) у Шевченківському районі, викладене у листі №064-4228 від 06 серпня 2020 року, є протиправним та підлягає скасуванню як таке, що прийняте без дотримання критеріїв визначених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень покладений на нього обов`язок доказування не виконано.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У розумінні статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1 та 2 статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

У позовній заяві представник позивача заявив вимогу щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, надавши при цьому попередній розрахунок витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 18 800,00 грн. Водночас, матеріали справи не містять доказів понесення таких витрат позивачем (копії квитанції, платіжного доручення чи т.п.), а відтак така вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за наявних матеріалів справи є передчасною.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «ДІПРОБУДМАШИНА» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про анулювання контрольної картки №20100009-Шв на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення в зв`язку з ремонтом фасаду та покрівлі нежилої будівлі на вул. Прорізній, 8 (літ. А) у Шевченківському районі, викладене у листі №064-4228 від 06 серпня 2020 року.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «ДІПРОБУДМАШИНА» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ) документально підтверджені понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 21, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук