Справа № 200/1568/20-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року справа №200/1568/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т. Г., Сіваченка І.В., секретаря судового засідання Антонюк А.С., за участю представника відповідача Пономарьова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 р. у справі № 200/1568/20-а (головуючий І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» (надалі позивач, ТООВ «Шахтоуправління «Донбас») звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Луганській області (надалі відповідач, ГУДПС) в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 17.09.2019 № .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 17.09.2019 № ; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь ТОВ Шахтоуправління ДОНБАС сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю Шахтоуправління ДОНБАС в порушення вимог п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 п. 257.1 ст. 257 Податкового Кодексу України несвоєчасно подало декларацію з рентної плати за IV квартал 2017 року. Апелянт зазначає, що питанням предметом камеральної перевірки було питання своєчасності подання податкової декларації, строк проведення перевірки з якого складає 1095 днів. Також апелянт зазначає, що допущені в акті описки щодо назви розрахунку не впливають на суть порушення. Апелянт зазначає, що податковим органом розглянуто заперечення на акт перевірки у строки передбачені ПК України та враховані при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ТОВ Шахтоуправління ДОНБАС зареєстроване у якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за кодом 36982901, місцезнаходження юридичної особи: 85400, Донецька обл., місто Селидове, вилиця Щорса, будинок 10, квартира 67; Код КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (основний). ТОВ Шахтоуправління ДОНБАС виданий спеціальний дозвіл на користування надрами (видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ) № 5120 від 21.01.2010 року строком на 26 років та № 4793 від 01.12.2008 року строком до 02.09.2024 року.

ГУ ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку ТОВ Шахтоуправління ДОНБАС, з питання своєчасності подання податкової декларації з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, за результатами якої складено акт № 321/05-99-43-08/36982901 від 26.07.2019 року. Перевіркою встановлено порушення позивачем строків подання податкової декларації з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин платника за IV квартал 2017 року.

Позивач акт перевірки отримано 29.08.2019.

29 серпня 2019 року позивач надіслав на адресу податкового органу заперечення на акт перевірки за № 87-Ю. Дане заперечення відповідач отримав 03.09.2019.

12 вересня 2019 року контролюючим органом складено відповідь на заперечення за № 2736/10/05-99-43-08., яким позивача повідомлено про те, що висновки акту перевірки залишені без змін. Відповідь на адресу позивача надіслано 23.09.2019.

ГУ ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення рішення форми ПС № від 17.09.2019, яким на підставі висновків акту перевірки, яким встановлено порушення пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України, та на підставі пп.54.3.1 п.54.3 ст.54, п.120.1 ст.120 ПК України до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 грн. Позивач отримав вказане податкове повідомлення рішення 02.11.2019.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності подання декларації з розрахунком з порушенням строків, передбачених Податковим кодексом України. Також, відповідь на заперечення до акту перевірки надіслано на адресу позивача з порушенням норм п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки визначено статтею 76 Податкового кодексу України.

Пунктом 76.3 зазначеної статті встановлено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з положеннями пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Інших обмежень чи заборон на проведення камеральних перевірок положення ПК України не містять.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, уточнюючих розрахунків, строк проведення яких обмежений 30 календарними днями, можуть бути й інші питання, зокрема бути пов`язані із своєчасністю подання податкових декларацій (розрахунків), яке в межах спірних правовідносин було охоплено перевіркою, а тому, з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних.

Суд зазначає, що питання своєчасності подання податкових декларацій (розрахунків)відноситься до «інших питань», а відтак 30-денний строк визначений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України не розповсюджується на камеральну перевірку цього питання.

Зазначене свідчить про дотримання контролюючим органом строків, передбачених абзацом 2 пункту 76.3 статті 76, статтею 102 ПК України, протягом яких може бути проведена камеральна перевірка таких питань.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що податковий орган під час проведення перевірки, діяв в межах та у спосіб, визначені ПК України, правомірним.

Щодо висновків суду першої інстанції про порушення відповідачем норм п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України в частині надіслання відповіді на заперечення до акту перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 86.7 ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

За положенням п. 86.8 ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що встановлення за наслідками здійснення контролюючим органом податкового контролю порушення платником податків вимог законодавства має наслідком складення контролюючим органом відповідного акта перевірки, на який платник податків має право подати заперечення, а контролюючий орган - обов`язок розглянути їх протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та надіслати платнику податків відповідь.

Платник податку має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки. Результати розгляду заперечень на акт перевірки підлягають урахуванню податковим органом при прийнятті податкового повідомлення-рішення.

Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним.

Проведення камеральних перевірок завдяки їх спрощеній процедурі не вимагає від платників податків будь-яких витрат часу та ресурсів, не створює будь-якого додаткового адміністративного навантаження, не перешкоджає нормальному здійсненню господарської діяльності.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заперечення позивача на акт перевірки не містять чіткого виявлення товариством наміру взяти участь у розгляді заперечень, а містять лише посилання на порушення строків проведення перевірки без посилання на пункт 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, згідно якої платнику податків надано права брати участь у розгляді заперечень та прохання надати відповідь на данні заперечення (а.с.15).

Спірне податкове повідомлення-рішення винесено податковим органом протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень з їх урахуванням.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Таким чином, суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності спірного податкового повідомлення-рішення на підставі того, що вказане рішення винесене до надсилання та отримання позивачем по справі відповіді щодо результатів розгляду поданих заперечень до акту перевірки, оскільки податкове повідомлення-рішення прийнято протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень, а контролюючим органом враховано вказані заперечення враховані при його прийнятті.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення податковий орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог, що відповідно до вимог ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 р. у справі № 200/1568/20-а - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 р. у справі № 200/1568/20-а скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 17.09.2019 року № - відмовити.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 21 жовтня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: А.А. Блохін

Судді: Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко