Справа № 380/6412/20
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/6412/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Сільник Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» до Управління транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» до Управління транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації, у якій просить суд визнати протиправним та скасувати опубліковане 15.07.2020 в газеті «Львівська пошта» №56 (2273) рішення про оголошення конкурсу з перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Львівської області (внутрішньо обласні маршрути), на об`єкти конкурсу: №114 - маршрут №793 Львів АС «Автовокзал Двірцевий» - Дрогобич АС ч/з Пустомити, 1-й графік; №115 - маршрут №793 Львів АС «Автовокзал Двірцевий» - Дрогобич АС ч/з Пустомити, 2-й графік; №116 - маршрут №793 Львів АС «Автовокзал Двірцевий» - Дрогобич АС ч/з Пустомити, 3-й графік; №117 - маршрут №793 Львів АС «Автовокзал Двірцевий» - Дрогобич АС ч/з Пустомити, 4-й графік; №118 - маршрут №793 Львів АС «Автовокзал Двірцевий» - Дрогобич АС ч/з Пустомити, 5-й графік; №119 - маршрут №793 Львів АС «Автовокзал Двірцевий» - Дрогобич АС ч/з Пустомити, 6-й графік; №120 - маршрут №793 Львів АС «Автовокзал Двірцевий» - Дрогобич АС ч/з Пустомити, 7-й графік; №121 - маршрут №793 Львів АС «Автовокзал Двірцевий» - Дрогобич АС ч/з Пустомити, 8-й графік.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Відповідач ніяким чином не аргументує та не обгрунтовує встановлення такої додаткової умови для двох маршрутів, хоча в такий спосіб штучно обмежується доступ до конкурсу, тобто відповідач суттєво обмежує конкуренцію. Стверджує, що чинне законодавство не містить жодних норм, які б забороняли використання автобусів стандарту нижче ЄВРО-5 чи забороняли претендентам включати їх до складу своїх конкурсних пропозицій. Вважає, що безпідставно встановивши додаткову умову про екологічний стандарт не нижче ЄВРО-5 відповідач не тільки штучно обмежив право позивача на участь в конкурсі, але і порушив п. 5 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3.12.2008 №1081: обмежив конкуренцію. Позивач просив позов задовольнити.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що встановлення на об`єктах конкурсу №114 - № 121 додаткової вимоги до транспортних засобів, які повинні відповідати екологічному стандарту не нижче ЄВРО-5 відповідає приписам статті 44 Закону «Про автомобільний транспорт» та пункту 10 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3.12.2008 №1081. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

13.08.2020 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» про забезпечення позову у справі №380/6412/20 відмовлено.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Суд встановив, що 15.07.2020 відповідач в газеті Львівська пошта №56 (2273) опублікував оголошення про конкурс з перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Львівської області (внутрішньо обласні маршрути), в тому числі окремими об`єктами конкурсів визначено вісім графіків маршруту №793 Львів АС «Автовокзал Двірцевий» - Дрогобич АС ч/з Пустомити (далі - Об`єкти конкурсу №114 - №121).

Окрім основних вимог для Об`єктів конкурсу №114 - №121 встановлено і додаткові, зокрема, для роботи на цих об`єктах транспортні засоби повинні відповідати екологічному стандарту не нижче ЄВРО-5.

На думку позивача конкурс щодо зазначених вище Об`єктів конкурсу №114 - №121 організовано з порушенням норм чинного законодавства у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05 квітня 2001 року (далі - Закон № 2344-III).

Згідно з ст. 7 Закону № 2344-III забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Відповідно до ст. 35 Закону № 2344-III перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 43 Закону № 2344-III визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об`єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081 затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - Порядок № 1081).

Пункт 1 Порядку № 1081 визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування і є обов`язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Відповідно до п. 28 Порядку № 1081 організатор або робочий орган публікує в друкованих засобах масової інформації не пізніше ніж за 30 календарних днів до початку конкурсу оголошення про конкурс, яке повинне містити певну інформацію.

Статтею 44 Закону № 2344 визначено, що до обов`язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать: визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1081 організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов`язкові, відповідно до статті 44 Закону № 2344. Крім обов`язкових організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу (наявність у перевізника GPS-системи, встановленої на транспортних засобах, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, тощо).

Суд зазначає, що встановлення екологічного стандарту для автобусів ЄВРО-5 відповідно до статті 44 Закону № 2344 відноситься до обов`язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів.

З аналізу зазначених норм слідує, що така обов`язкова умова конкурсу транспортних засобів, такої, як використання автобусів стандарту нижче ЄВРО-5, які пропонуються до використання на автобусному маршруті №793 Львів АС «Автовокзал Двірцевий» - Дрогобич АС ч/з Пустомити відповідає вимогам статті 44 Закону № 2344 та пункту 10 Порядку № 1081.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи позивача у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог, підстави, передбачені статтею 139 КАС України для вирішення питання щодо розподілу судових витрат, відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.М. Брильовський