Справа № 500/1124/20
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань зупинення провадження у справі

20 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/1124/20 пров. № А/857/8729/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Довгої О.І. та Глушка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській обл. про зупинення апеляційного провадження в адміністративній справі за позовом представника адвоката Костишина Василя Михайловича, діючого на підставі ордера на надання правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській обл. про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання здійснити нарахування і виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, -

В С Т А Н О В И В:

18.05.2020р. представник адвокат Костишин В.М., діючий на підставі ордера на надання правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду /ГУ ПФ/ України в Тернопільській обл. щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку, нарахування та виплати підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює одній мінімальній заробітній платі (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік); зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 з 17.07.2018р. нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює одній мінімальній заробітній платі (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік) (а.с.1 і на звороті).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.14).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.07.2020р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії відповідача ГУ ПФ України в Тернопільській обл. щодо ненарахування та невиплати з 17.07.2018р. підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює одній мінімальній заробітній платі (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік); зобов`язано ГУ ПФ України в Тернопільській обл. здійснити з 17.07.2018р. нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює одній мінімальній заробітній платі (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік); стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Тернопільській обл. на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с.33-36).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України в Тернопільській обл., який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що в своїй сукупності призвело до неправильного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.41-44).

04.09.2020р. ГУ ПФ України у Тернопільській обл. скеровано до апеляційного суду письмове клопотання про зупинення провадження у справі № 500/1124/20 до набрання чинності рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а (а.с.55-56).

Вказане клопотання обґрунтоване розглядом Великою Палатою Верховного Суду справи № 510/1286/16-а, предметом спору якої є питання застосування процесуальних строків звернення до суду під час розгляду соціальних справ.

При цьому, апелянт вказує на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду.

Розгляд заявленого клопотання здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та заявлене клопотання в межах наведених у ньому доводів, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі:

перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції (п.5);

розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі (п.9).

Із змісту наведеної норми слідує, що своїм правом зупинити провадження у справі за розглядуваних обставин суд може скористатися лише за наявності обставин, що створюють об`єктивні перешкоди в розгляді справи.

Аналіз поданого апелянтом клопотання вказує на те, що останнім не наведено переконливих та вагомих доводів для зупинення апеляційного провадження у справі, не обґрунтовано об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до часу набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду в справі № 510/1286/16-а.

Відповідно до п.п.21, 22 ч.2 ст.4 КАС України типові адміністративні справи - це адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Зразкова адміністративна справа - це типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

При цьому норми КАС України не містять визначення терміну «подібні правовідносини».

Тлумачення визначення «подібності правовідносин» міститься, зокрема, у ряді постанов Верховного Суду (від 13.02.2019р. у справі № 802/3999/15-а, від 03.07.2019р. у справі № 826/27404/15 та інші).

За змістом вказаних постанов подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Із змісту наведеної норми слідує, що обов`язок суду зупинити провадження у справі виникає лише в разі об`єктивної неможливості розгляду справи, при цьому суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Розглядувана справа та справа № 510/1286/16-а не є взаємопов`язаними справами, відтак розгляд останньої справи не створює об`єктивної неможливості для розгляду справи за позовом ОСОБА_1 .

Водночас, зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Питання строків звернення до суду та правових наслідків їх пропуску знаходяться в площині процесуального права.

При цьому, підстави, строки звернення до суду залежать від предмету спору, особи позивача, а у межах спірних правовідносин - від правової природи (характеру) спірних виплат.

Позивач у розглядуваній справі оскаржує протиправну відмову ГУ ПФ України в Тернопільській обл. у нарахуванні та виплаті доплати до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», чинність якої відновлена рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2018 від 17.07.2018р.

Предметом спору у справі № 510/1286/16-а є визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду щодо неврахування для обчислення пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій до державних, професійних і ювілейних свят та зобов`язання управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок пенсії державного службовця на виконання ст.37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій до державних, професійних і ювілейних свят, а предметом розгляду - питання щодо подачі позовної заяви з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч.1 ст.99 КАС України (в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин).

Наведене свідчить про те, що обставини, встановлені у розглядуваній справі не є подібними до обставин, встановлених у справі № 510/1286/16-а.

З наведених міркувань колегія суддів приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого клопотання, через що в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ч.4 ст.229, п.5 ч.2 ст.236, ст.311, ч.2 ст.313, ч.2 ст.321, ст.ст.325, 328 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській обл. про зупинення апеляційного провадження у адміністративній справі № 500/1124/20, до набрання чинності рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді О. І. Довга
І. В. Глушко
Дата складення повного тексту судового рішення: 21.10.2020р.