Справа № 280/5139/19
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 280/5139/19

адміністративне провадження № К/9901/18380/20

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

суддя-доповідач - Гусак М. Б., судді - Гімон М. М., Шишов О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року (судді Прокопчук Т. С., Круговий О. О., Шлай А. В.) у справі №280/5139/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ТЕХНОЛОДЖІ ЛТД» до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ТЕХНОЛОДЖІ ЛТД» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області (правонаступником якого є Головне управління ДПС у Запорізькій області) від 24 липня 2019 року №1233976/40549014 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26 листопада 2018 року №13; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати цю податкову накладну.

Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 25 листопада 2019 року (суддя Прасов О. О.) позов задовольнив.

23 грудня 2019 року Головне управління ДФС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою від 5 лютого 2020 року Третій апеляційний адміністративний суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Запорізькій області.

6 квітня 2020 року Третій апеляційний адміністративний суд закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року.

При цьому апеляційний суд виходив із того, що у цій справі судом замінено Головне управління ДФС у Запорізькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Запорізькій області.

10 квітня 2020 року ухвалу апеляційного суду від 6 квітня 2020 року надіслано судом відповідачу (відомості про отримання цієї ухвали матеріали справи не містять).

24 квітня 2020 року Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 1 червня 2020 року визнав неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року, апеляційну скаргу відповідача залишив без руху, зазначивши про необхідність надання клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із наведенням інших поважних причин такого пропуску, а також документа на підтвердження сплати судового збору.

19 червня 2020 року відповідач подав платіжне доручення про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, пославшись на те, що пропуск строку апеляційного оскарження пов`язаний із перебуванням справи у провадженні апеляційного суду до 6 квітня 2020 року; ухвалу апеляційного суду від 6 квітня 2020 року отримано відповідачем 15 квітня 2020 року та без зайвих зволікань 23 квітня повторно направлено апеляційну скаргу.

Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення та ухвалою від 30 червня 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року.

Не погодившись із цією ухвалою, Головне управління ДПС у Запорізькій області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, просить її скасувати, справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.

На обґрунтування своїх доводів відповідач посилається, зокрема на те, що вперше апеляційну скаргу було подано в межах строку на апеляційне оскарження, повторне звернення до суду з апеляційною скаргою було протягом десяти днів із моменту отримання ухвали про закриття апеляційного провадження щодо вперше поданої апеляційної скарги, що свідчить про недопущення ним зволікань.

Позивач правом на подання відзиву не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

За правилами частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти всі можливі та залежні від неї дії.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше відповідач оскаржив в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в межах строку, визначеного процесуальним законом, за цією скаргою було відкрито апеляційне провадження, яке закрито відповідно до ухвали цього суду від 6 квітня 2020 року. Ухвала про закриття апеляційного провадження направлена апеляційним судом відповідачу 10 квітня 2010 року та, як убачається зі скарги відповідача, отримана ним 15 квітня 2020 року.

Вдруге апеляційну скаргу відповідачем було подано 24 квітня 2020 року, тобто через дев`ять днів з моменту отримання копії ухвали про закриття апеляційного провадження за попередньою апеляційною скаргою. Заявником апеляційної скарги одночасно було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На думку колегії суддів, сам факт закриття апеляційного провадження внаслідок його відкриття за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Запорізькій області, яке внаслідок його заміни правонаступником не є стороною у справі, не є поважною причиною пропуску строку, однак, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для такого закриття, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

У даному випадку апелянт не допустив необ`єктивного зволікання з поданням другої апеляційної скарги. При цьому великий проміжок часу справа перебувала в провадженні апеляційного суду. Так, 23 грудня 2019 року подано першу апеляційну скаргу, за якою ухвалою апеляційного суду від 5 лютого 2020 року було відкрито апеляційне провадження, закрите лише 6 квітня 2020 року.

Дані обставини не були враховані апеляційним судом при вирішенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Отже, Верховний Суд знаходить помилковим висновок апеляційного суду про неповажність причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Частиною четвертою статті 353 КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, КАС України,

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.

2. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. Б. Гусак

Судді: М. М. Гімон

О. О. Шишов