Справа № 140/431/20
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про перегляд

судового рішення за виключними обставинами

20 жовтня 2020 року ЛуцькСправа № 140/431/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Валюха В.М.,

суддів Мачульського В.В., Смокович В.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2020 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання дій щодо відмови у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії протиправними, зобов`язання провести перерахунок пенсії, починаючи з 01.01.2018, згідно з документами пенсійної справи та додатково поданими документами - інформації прокуратури Волинської області від 22.01.2019 №19-22 вих-19, без обмеження її максимального розміру, та у подальшому здійснювати її нарахування та виплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» (з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 № 505).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 в адміністративній справі № 140/431/20 залишено в силі.

10.08.2020 позивач ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 у даній справі за виключними обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (т. 2, а. с. 1-5).

Заява обґрунтована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018 (2840/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, заробітна плата прокурорам встановлюється відповідно до вимог статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII і вона є значно вищою у порівнянні із заробітною платою, яка була визначена постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури». Зокрема, за розрахунком позивача заробітна плата керівника структурного підрозділу регіональної прокуратури, до якої прирівнюється посада старшого помічника прокурора області, яку позивач обіймав до виходу на пенсію, значно зросла, при мінімальному розмірі премії лише у 10% становить 96937 грн.

Заявник стверджує, що постановлення Конституційним Судом України рішення від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018 (2840/18) є підставою для перегляду рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 у даній справі за виключними обставинами, у зв`язку із чим позивач звернувся із заявою, адже Кабінет Міністрів України з дати прийняття вказаного рішення Конституційного Суду України позбавлений повноважень щодо встановлення заробітної плати прокурорам.

Заявник просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 у даній справі за виключними обставинами та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області про відмову здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991, що діяла на момент призначення пенсії, та частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VIII, що діє на даний час, з розрахунку 90 % від загальної суми місячної заробітної плати за грудень 2018 року 55563,87 грн. та 97140 грн. станом на квітень 2020 року за відповідною посадою старшого помічника прокурора області на підставі інформації прокуратури Волинської області від 22.01.2019 № 19-22 вих 19 та довідки-розрахунку від 13.04.2020, складеної позивачем відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VIII, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат пенсії, та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991, що діяла на момент призначення пенсії, та частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VIII, що діє на даний час, з розрахунку 90 % від загальної суми місячної заробітної плати за грудень 2018 року 55563,87 грн. та 97140 грн. станом на квітень 2020 року за відповідною посадою старшого помічника прокурора області на підставі інформації прокуратури Волинської області від 22.01.2019 № 19-22 вих 19 та довідки-розрахунку від 13.04.2020, складеної позивачем відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VIII, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат пенсії, а також допустити негайне виконання рішення суду про присудження виплати пенсії у межах конкретної суми стягнення за один місяць (т. 2, а. с. 5).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, відкрито провадження за виключними обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у даній справі, ухвалено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи колегією у складі трьох суддів, у справі призначено судове засідання на 12:00 20.10.2020 (т. 2, а. с. 70).

В поданих до суду поясненнях від 15.10.2020 № 0300-0802-7/33745 (т. 2, а. с. 74-77) представник відповідача ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, оскільки у заяві не наведено підстав, визначених статтею 361 КАС України, які могли б слугувати підставою для її задоволення, та, крім того, заявник повністю змінив позовні вимоги, які були заявлені у позові від 06.02.2020, за результатами розгляду якого судом ухвалено законне рішення від 13.03.2020 у цій справі.

В судове засідання, призначене на 12:00 20.10.2020, учасники справи не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розписками про вручення повістки (т. 2, а. с. 72-73). При цьому, позивач ОСОБА_1 19.10.2020 подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи на більш пізній термін (т. 2, а. с. 80), а від представника відповідача Романчук А.Я. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (т. 2, а. с. 81).

Відповідно до частини другої статті 368 КАС України справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Отже, оскільки позивач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання, а до клопотання про відкладення розгляду справи (т. 2, а. с. 80) не надав жодних доказів на підтвердження поважних причин, які унеможливлюють прибути в судове засідання, а неприбуття у судове засідання заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, згідно із частиною другою статті 368 КАС України не перешкоджає судовому розгляду, тому відсутні правові підстави для задоволення клопотання заявника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи. Крім того, при вирішенні вказаного клопотання суд також врахував, що відповідно до частини першої статті 368 КАС України заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Відтак, виходячи із приписів частини четвертої статті 229, частини другої статті 368 КАС України, судовий розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами та поясненнях, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви, з огляду на таке.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 у справі № 140/431/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю (т. 1, а. с. 164-167).

Так, рішенням суду від 13.03.2020 у даній справі було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1789-XII від 05.11.1991, яка призначена 08.10.2002 у розмірі 90% від заробітку. На момент призначення пенсії вислуга років позивача склала 25 років 3 місяці 10 днів.

22.01.2019 Прокуратура Волинської області на запит ОСОБА_1 від 16.01.2019 листом за № 19-22 вих 19 надала інформацію в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо нарахованої та виплаченої заробітної плати за грудень 2018 року начальнику відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури області ОСОБА_3

15.02.2019 позивач звернувся до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду у Волинській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.02.2018 у розмірі 90% від суми заробітної плати, зазначеної у інформації Прокуратури Волинської області від 22.01.2019 №19-22 вих-19 та довідці прокуратури області від 29.01.2016 №18-49 вих, відповідно ч.ч.12, 17 ст.50-1 Закону №1789-XII в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Листом від 01.03.2019 за №82/Ш-01 Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду у Волинській області відмовило позивачу у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що Кабінетом Міністрів України не прийняті нормативно-правові акти, які регламентують умови та порядок проведення перерахунку працівникам прокуратури, Прокуратурою Волинської області на законних підставах не видано довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії працівникам прокуратури.

18.12.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ УПФУ у Волинській області про перегляд рішення Луцького об`єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області від 01.03.2019 №82/И-01 про відмову у перерахунку пенсії, де просив: рішення заступника начальника Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області №82/И-01м від 01.03.2019 року про відмову у перерахунку мені пенсії скасувати; постановити нове рішення, яким задовольнити його заяву від 15.02.2019 про перерахунок пенсії.

Відповідач листом від 03.01.2020 №1465/111-01 у задоволенні його заяви відмовив у зв`язку з тим, що його звернення стосовно перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» мало місце до дати ухвалення рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19), для позитивного вирішення поставленого питання немає підстав.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 у справі № 140/431/20 про відмову у задоволенні позову мотивоване тим, що у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та ухваленням Конституційним Судом України рішення № 7-р(ІІ)/2019, позивач набув право на перерахунок пенсії, починаючи з 13.12.2019, а не з 01.02.2018, як стверджує позивач у позовній заяві. Відтак, оскільки на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (15.02.2019) застосуванню підлягала норма частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII в редакції, що діяла до ухвалення рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019, тому підстави для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2018 відсутні.

Крім того, з метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення, позивач повинен звернутися до органів Пенсійного фонду із заявою про проведення перерахунку пенсії. Водночас, як свідчать матеріали справи, із заявою про перерахунок пенсії після прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 ОСОБА_1 до відповідача не звертався. Звернення позивача від 18.12.2019 стосувалося перегляду рішення Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 01.03.2019 № 82/И-01 про відмову у перерахунку пенсії, на яке відповідачем від 03.01.2019 надана відповідь про відсутність підстав для перегляду вказаного рішення, оскільки заява про перерахунок пенсії була подана до ухвалення рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019. Відтак, оскільки з відповідною заявою про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку до ГУ ПФУ у Волинській області не звертався, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законодавчо необґрунтовані та безпідставні, з огляду на що у задоволенні позову відмовлено повністю.

Згідно із частиною першою статті 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України передбачено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, підставою для перегляду рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 у справі № 140/431/20 за виключними обставинами є встановлена рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018 (2840/18) неконституційність окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На думку суду, визнання рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018 (2840/18) неконституційності окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України (у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування) не може бути підставою для перегляду рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 у справі № 140/431/20 за виключними обставинами.

Так, у зазначеному рішенні Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018 (2840/18) вказано, що відповідно до підпункту 5 пункту 63 розділу I Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу доповнено, зокрема, пунктом 26, яким встановлене відмінне від спеціального нормативного регулювання заробітної плати прокурора, закріпленого частиною першою статті 81 Закону, за якою заробітна плата прокурора регулюється Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Наділивши Кабінет Міністрів України повноваженнями встановлювати порядок та розміри заробітної плати прокурора, законодавець запровадив відмінне від передбаченого положеннями статті 81 Закону нормативне регулювання заробітної плати прокурора.

Тобто, у рішенні Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018 (2840/18) надана конституційно-правова оцінка нормативному регулюванню заробітної плати працівників прокуратури, а не їх пенсійного забезпечення.

Суд звертає увагу, що публічно-правовий спір у даній справі виник щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії з 01.01.2018 та у задоволенні позову відмовлено з огляду на те, що право на перерахунок пенсії позивач набув, починаючи з 13.12.2019, а позивач не звертався в установленому законодавством порядку до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії після прийняття Конституційним Судом України іншого рішення - від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019.

Отже, визнання рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018 (2840/18) неконституційності окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України (у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування) немає впливу на результати розгляду справи, позаяк предметом розгляду у вказаній справі № 1-223/2018 (2840/18) не були нормативно-правові акти, які регулюють умови та порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Суд також враховує, що у рішенні Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018 (2840/18) зазначено, що положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тобто, вказане рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018 (2840/18) на спірні правовідносини не може вплинути також тому, що такі правовідносини виникли до прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, а останнім не встановлено ретроспективну дію рішення, тобто воно не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Суд звертає увагу, що у заяві ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами вказані інші вимоги та інші підстави позову ніж ті, які були предметом розгляду при ухваленні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 у справі № 140/431/20.

Згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами необхідно відмовити та залишити в силі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 у справі № 140/431/20.

Керуючись статтями 229, 248, 361, 362, 368, 369 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами відмовити та залишити в силі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року у справі № 140/431/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя В.М.Валюх

суддя В.В.Мачульський

суддя В.І.Смокович