Справа № 440/1420/20
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 р. Справа № 440/1420/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 (суддя С.О. Удовіченко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Плолтава, 36039, повний текст складено 12.06.20) по справі № 440/1420/20

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 23 січня 2020 року в сумі 71 205,02 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги посилається на те, що податковий борг платника, який виник з вини банку, залишається за таким платником і підлягає перерахуванню ним до бюджету. Зазначив, що згідно інформаційної бази АІС "Податковий блок" у платника обліковуються інтегровані картки для сплати єдиного внеску за кодами бюджетної класифікації - 71010000 - єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами цивільно-правового характеру допомоги по тимчасовій непрацездатності; та 71020000 - єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців. За інформацією АІС "Податковий блок" кошти на КБК 71010000 не сплачувались, а були сплачені на КБК - 71020000 (а.с. 70 -72).

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача (Предибайло А.І.) підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача (Бассараб Б.Г.) заперечував проти доводів апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що Військова частина НОМЕР_1 зареєстрована як юридична особа, .

05 лютого 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 подано до ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області "Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень 2019 року", у якому самостійно нараховано єдиний внесок в розмірі 56 867,36 грн та 1379,93 грн єдиного внеску нарахованого у зв`язку з вагітністю та пологами (а.с. 111-112, 117).

На підтвердження здійснення сплати єдиного внеску позивачем надано платіжні доручення № 5 від 15 січня 2019 року на суму 9 935,27 грн, № 9 від 15 січня 2019 року на суму 15 267,50 грн, № 123 від 29 січня 2019 року на суму 10 426,48 грн, № 119 від 29 січня 2019 року на суму 21 238,09 грн, № 115 від 29 січня 2019 року на суму 3 379,93 грн (а.с. 113-116, 118).

04 березня 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 подано до ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області "Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за лютий 2019 року", у якому самостійно нараховано єдиний внесок в розмірі 54 901,23 грн (а.с. 119-120).

На підтвердження здійснення сплати єдиного внеску позивачем надано платіжні доручення № 133 від 12 лютого 2019 року на суму 9 739,65 грн, № 137 від 12 лютого 2019 року на суму 15 368 грн, № 249 від 26 лютого 2019 року на суму 10 185,10 грн, № 253 від 26 лютого 2019 року на суму 19 608,48 грн (а.с. 118-124).

13 березня 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 подано до ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області "Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за березень 2019 року", у якому самостійно нараховано єдиний внесок в розмірі 62 345,70 грн та 19 299,01 грн єдиного внеску нарахованого у зв`язку з вагітністю та пологами (а.с. 125-126, 131).

На підтвердження здійснення сплати єдиного внеску позивачем надано платіжні доручення № 369 від 14 березня 2019 року на суму 10 131,14 грн, № 373 від 14 березня 2019 року на суму 15 893,80 грн, № 429 від 27 березня 2019 року на суму 18 018,32 грн, № 424 від 27 березня 2019 року на суму 18 302,41 грн, № 414 від 26 березня 2019 року на суму 19 299,01 грн (а.с. 127-130,132).

15 квітня 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 подано до ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області "Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за квітень 2019 року", у якому самостійно нараховано єдиний внесок в розмірі 55 669,59 грн та 7 316,41 грн єдиного внеску нарахованого у зв`язку з вагітністю та пологами (а.с. 135-138, 140).

На підтвердження здійснення сплати єдиного внеску позивачем надано платіжні доручення № 493 від 12 квітня 2019 року на суму 11 816,06 грн, № 488 від 12 квітня 2019 року на суму 15 368 грн, № 626 від 24 квітня 2019 року на суму 17 397,44 грн, № 622 від 24 квітня 2019 року на суму 10 717,19 грн, № 612 від 24 квітня 2019 року на суму 7 316,41 грн (а.с. 135-138, 140).

24 травня 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 подано до ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області "Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за травня 2019 року", у якому самостійно нараховано єдиний внесок в розмірі 55 982,31 грн та 9 951,74 грн єдиного внеску нарахованого у зв`язку з вагітністю та пологами (а.с. 141-142, 147).

На підтвердження здійснення сплати єдиного внеску позивачем надано платіжні доручення № 679 від 13 травня 2019 року на суму 10 237,45 грн, № 684 від 13 травня 2019 року на суму 16 149,82 грн, № 829 від 29 травня 2019 року на суму 14 355,78 грн, № 825 від 29 травня 2019 року на суму 15 239,22 грн, № 838 від 30 травня 2019 року на суму 9 951,74 грн (а.с. 143-146, 148).

08 липня 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 подано до ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області "Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за червень 2019 року", у якому самостійно нараховано єдиний внесок в розмірі 61 858,76 грн (а.с. 149-150).

На підтвердження здійснення сплати єдиного внеску позивачем надано платіжні доручення № 963 від 13 червня 2019 року на суму 13 179,84 грн, № 958 від 13 червня 2019 року на суму 16 981,20 грн, № 998 від 24 червня 2019 року на суму 13 862,02 грн, № 994 від 24 червня 2019 року на суму 17 835,74 грн (а.с. 151-154).

29 липня 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 подано до ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області "Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за липень 2019 року", у якому самостійно нараховано єдиний внесок в розмірі 62 948,32 грн та 11 961,47 грн єдиного внеску нарахованого у зв`язку з вагітністю та пологами (а.с. 155-156, 161).

На підтвердження здійснення сплати єдиного внеску позивачем надано платіжні доручення № 1144 від 11 липня 2019 року на суму 11 215,35 грн, № 1149 від 11 липня 2019 року на суму 17 810,02 грн, № 1208 від 26 липня 2019 року на суму 13 516,80 грн, № 1204 від 26 липня 2019 року на суму 21 100,48 грн, № 1195 від 23 липня 2019 року (а.с. 157-160, 162).

21 серпня 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 подано до ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області "Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за серпень 2019 року", у якому самостійно нараховано єдиний внесок в розмірі 55 914,70 грн (а.с. 163-164).

На підтвердження здійснення сплати єдиного внеску позивачем надано платіжні доручення № 1300 від 13 серпня 2019 року на суму 9 910,32 грн, № 1305 від 13 серпня 2019 року на суму 13 058,11 грн, № 1436 від 29 серпня 2019 року на суму 13 773,54 грн, № 1440 від 29 серпня 2019 року на суму 19 172,70 грн (а.с. 165-168).

25 вересня 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 подано до ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області "Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вересень 2019 року", у якому самостійно нараховано єдиний внесок в розмірі 57 004,96 грн (а.с. 169-170).

На підтвердження здійснення сплати єдиного внеску позивачем надано платіжні доручення № 1556 від 12 вересня 2019 року на суму 10 123,66 грн, № 1561 від 12 вересня 2019 року на суму 13 403,84 грн, № 1623 від 26 вересня 2019 року на суму 14 423,98 грн, № 1619 від 26 вересня 2019 року на суму 19 094,31 грн (а.с. 171-174).

12 листопада 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 подано до ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області "Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за жовтень 2019 року", у якому самостійно нараховано єдиний внесок в розмірі 53 514,74 грн (а.с. 175-176).

На підтвердження здійснення сплати єдиного внеску позивачем надано платіжні доручення № 1737 від 11 жовтня 2019 року на суму 12 476,29 грн, № 1742 від 11 жовтня 2019 року на суму 12 574,89 грн, № 1751 від 11 жовтня 2019 року на суму 78,96 грн, № 1766 від 28 жовтня 2019 року на суму 12 161,80 грн№ 1770 від 28 жовтня 2019 року на сму 16 182,03 грн (а.с.177-181).

26 листопада 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 подано до ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області "Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за листопад 2019 року", у якому самостійно нараховано єдиний внесок в розмірі 52 233,50 грн та 1 025,91 грн єдиного внеску нарахованого у зв`язку з вагітністю та пологами (а.с. 182-18, 189).

На підтвердження здійснення сплати єдиного внеску позивачем надано платіжні доручення № 1882 від 13 листопада 2019 року на суму 13 715,20 грн, № 1878 від 13 листопада 2019 року на суму 8 572,01 грн, № 1887 від 15 листопада 2019 року на суму 301,60 грн, №1943 від 27 листопада 2019 року на суму 14 434,95 грн, № 1947 від 27 листопада 2019 року на суму 15 209,72 грн, № 1939 від 26 листопада 2019 року на суму 1 025,91 грн (а.с. 184-188, 190).

27 грудня 2019 року Військовою частиною НОМЕР_1 подано до ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області "Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2019 року", у якому самостійно нараховано єдиний внесок в розмірі 66 914,94 грн (а.с. 191-192).

На підтвердження здійснення сплати єдиного внеску позивачем надано платіжні доручення № 2106 від 13 грудня 2019 року на суму 10 188,20 грн, № 2101 від 13 грудня 2019 року на суму 15 106,72 грн, № 2143 від 20 грудня 2019 року на суму 12 238,78 грн, № 2139 від 20 грудня 2019 року на суму 15 210,19 грн, № 2202 від 25 грудня 2019 року на суму 5 628,81 грн, № 2194 від 25 грудня 2019 року на суму 8 542,18 грн (а.с. 193-198).

Згідно інтегрованих карток для сплати ЄСВ, вищевказані платежі відображені за кодом бюджетної класифікації 71010000 та 71020000, при цьому контролюючий орган зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено сплату ЄСВ на неправильний код бюджетної класифікації, що у свою чергу спричинило надходження коштів не на той рахунок.

У зв`язку із сплатою ЄСВ не на той рахунок Головним управлінням ДПС у Полтавській області 23 січня 2020 року прийнято Рішення № , яким до Військової частини НОМЕР_1 застосовано штраф у розмірі 68 192,98 грн за період з 21 березня 2019 року та нараховано пеню в розмірі 3 012,04 грн (а.с. 47).

Позивач, вважаючи прийняте рішення необґрунтованим, незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства України, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з урахуванням правової позиції стосовно сплати обов`язкових платежів (зборів), яка висловлена у постановах Верховного Суду України від 16.06.2015 у справі №21-377а15 Верховного Суду від 28.05.2019 по справі №826/24675/15, виходив з того, що помилкове зазначення розрахункового рахунку під час сплати не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми у визначений Законом України №2464-VI строк, а відтак і для застосування штрафних санкцій та пені.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до абзацу 7 пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI (далі Закон України № 2464-VI), платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу; осіб, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, Службі безпеки України, органах Міністерства внутрішніх справ України та службу в органах і підрозділах цивільного захисту.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок, відповідно до абзацу 2 пункту 1 частини першої статті 7 Закону України № 2464-VI, нараховується для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України № 2464-VI єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (абз.1 частини п`ятої статті 9 Закону України № 2464-VI).

Відповідно до абзацу 1, 2 частини восьмої статті 9 Закону України № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Частиною одинадцятою статті 9 Закону України № 2464-VI визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно із частиною десятою статті 25 Закону України № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України № 2464-VІ передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Таким чином, за несплату платником податків єдиного внеску у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем подано до контролюючого органу звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за березень - грудень 2019 року. Суми ЄСВ нарахованими у відповідних звітах сплачені Військовою частиною НОМЕР_1 .

При цьому суми ЄСВ сплачувалися як на рахунок по тимчасовій непрацездатності по коду класифікації доходів бюджету - 71010000, так і на рахунок по грошовому забезпеченню військовослужбовців по коду класифікації доходів бюджету 71020000.

Зарахування сплачених сум ЄСВ підтверджується відомостями з інтегрованих карток платника.

Отже позивачем помилково сплачено суми єдиного внеску не на той код бюджетної класифікації, що призвело до ненадходження коштів до відповідного рахунку.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Бюджетного кодексу України, податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Помилкове зазначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати суми єдиного внеску не є достатньою правовою підставою для застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 червня 2015 року (справа № 21-377а15).

У даній постанові колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вказала на те, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений податковим кодексом, має кваліфікуватись, як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів.

Аналогічних висновків також дійшов Верховний Суд у своїй постанові, що винесена у справі №826/24675/15 від 28 травня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при застосування норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що помилкове зазначення розрахункового рахунку під час сплати не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми у визначений Законом України №2464-VI строк, а відтак і для застосування штрафних санкцій та пені.

Вказані обставини представником відповідача у судовому засіданні не спростовано, при цьому інших доводів ніж ті, на які податковий орган посилався у відзиві на позов, в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 по справі № 440/1420/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов
Постанова складена в повному обсязі 20.10.20.

(у зв`язку із перебуванням суддів Ральченка І.М., Бершова Г.Є., Катунова В.В. у відпустці).