Справа № 160/10689/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.,
позивач не з`явився (повідомлений належним чином)
відповідач не з`явився (повідомлений належним чином)
треті особи не з`явились (повідомлені належним чином)
07 вересня 2020 року позивач 1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), позивач 2: акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», у якій просять:
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. від 23.10.2010 року по виконавчому провадженню№60403353 про арешт коштів боржника.
- стягнути на користь позивачів з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем отримано лист від АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» від 04.05.2020 року про можливо порушення строків виплати заробітної плати, починаючи з травня 2020 року, оскільки приватним виконавцем постановою про арешт коштів боржника від 23.10.2019 року у виконавчому провадженні № 60403353 накладено арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, що обліковуються на всіх рахунках і вкладах, що перебувають на зберіганні в банках чи фінансових установах України.
10.08.2020 року платіжні доручення на виплату заробітної плати були відхилені АТ «Ощадбанк», що, на думку позивача, свідчить про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. допущено протиправну бездіяльність та не знято арешт з коштів АТ «Дніпропетровськгаз» в межах суми заробітної плати, у зв`язку з чим порушено конституційне право позивача на виплату винагороди за працю, що призвело до порушення прав позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року заяву позивача 1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" про визнання протиправною бездіяльністю, визнання протиправними дії та скасування постанов задоволено.
Судове засідання призначено на 17.09.2020 року.
В подальшому розгляд справи переносився на 21.09.2020 року, 20.10.2020 року.
06.10.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем зазначено, що останнім пропущено строк звернення з позовною заявою до суду, оскільки не надано доказів на підтвердження , що позивач дізнався про порушення своїх прав саме протягом десяти днів до звернення із позовною заявою до суду.
Крім того, відповідач вважає, що ним жодним чином не порушено права позивача, оскільки саме на роботодавця покладається обов`язок по виплаті заробітної плати працівникові, а тому саме роботодавець зобов`язаний вчиняти всі необхідні дії по виконанню свого обов1язку по виплаті заробітної плати.
Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачені особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ з приводу з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Дії приватного виконавця про відмову у знятті арешту з коштів АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», третя особа вважає їх правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству, оскільки вказані дії дозволили б боржнику користуватись коштами на свій розсуд, а не з метою виконання рішення суду, що набрало законної сили, а отже і надалі ухилятись від виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1209/18, в тому числі винесення постанови про арешт коштів боржника від 23.10.2019 року. У задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.
В судове засідання, призначене на 20.10.2020 року позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином
Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином
Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлені належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулась до приватного виконавця з заявою про примусове виконання наказу № 904/1209/18, виданого 01.04.2019 року господарським судом Дніпропетровської області.
Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. постановою від 23.10.2019 року відкрито виконавче провадження № 60403353 про стягнення з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетрвоськгаз» м. Дніпро на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ суму 3% річних в розмірі 18679583,84 грн. інфляційну складову в розмірі 81075510,999 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 616700 грн, згідно з заявою стягувача залишок боргу становить 98317507, 36 грн.
Постановою відповідача від 23.10.2019 року накладено арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, що обліковуються на всіх рахунках і вкладах чи перебувають на зберіганні в банках чи фінансових установах України в тому числі:
- р/р № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ., № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 в АБ "Кліринговий дім", повна назва: акціонерне товариство "Банк "Кліринговий дім", код за ЄДРПОУ: 2І665382, МФО: 300647, адреса: м. Київ вул, Борисоглібська, буд. 5, літера А;
- рахунок № НОМЕР_27 , № НОМЕР_28 в ПАТ "Промінвестбанк", повна назва: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", код за ЄДРПОУ: 0039002, МФО: 300012, адреса: м. Київ провулок Шевченка, 12;
- рахунки Самарійського виробничого управління Акціонерного товариства Оператор азорозподільпої системи "Дніпропетровськгаз(Самарське виробниче управління газового господарства публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз");
- р/р № НОМЕР_31 В Філії - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк", повна назва: Філія Дніпропетровське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк", код ДРПОУ: 09305480, МФО: 305282, адреса: м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 15 і всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».
Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» листом від 04.05.2020 року повідомило ОСОБА_1 про порушення строків виплати заробітної плати починаючи з травня 2020 року через обставини, що не залежать від волі товариства. В листі також зазначено, що не законне ігнорування АТ «НАК «Нафтогаз України», факту погашення заборгованості призвели до неможливості використання АТ «Дніпропетровськгаз» рахунків, відкритих в банківських установах, в тому числі, в філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», АБ «Кліринговий дім», з яких здійснюється виплата заробітної плати.
04.08.2020 року акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. з заявою про зняття арешту з коштів в межах сум для оплати заробітної плати, сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України.
Довідкою від 31.08.2020 року повідомлено АБ «Кліринговий дім» про виплату авансу, заробітної плати, податків, зборів (обов`язкових платежів).
14.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. розглянуто заяву акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про зняття арешту з коштів в межах сум для оплати заробітної плати, сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, за результатом розгляду якої повідомлено акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», що у приватного виконавця відсутні будь-які підстави для винесення постанови про зняття арешту з коштів боржника.
Перевіряючи правомірність дій державного виконавця стосовно винесення оскаржуваної постанови суд керувався нормами чинного законодавства ,яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Приписами частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з приписами п. 1 частини другої ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Положення ч.ч. 1, 2, 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюють:
- під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами;
- арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону;
- опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна,
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абз. 2 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно з ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.
Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.
Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що господарським судом Дніпропетровської області видано наказу від 01.04.2019 року № 904/1209/18 на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 року, яке залишене в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2019 року та постановою Верховного суду від 14.08.2019 року у справі № 904/1209/18, а приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. відкрито виконавче провадження № 60403353.

Відповідно до ст. 129-1 суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Судом встановлено, що приватним виконавцем під час винесення оскаржуваної постанови від 23.10.2019 року було вчинено дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», що передують винесенню постанови про опис та арешт майна боржника від 23.10.2019 року, яку в подальшому направлено до банківської установи для виконання.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених вище норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання.

Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

Стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

В матеріалах справи відсутні докази та позивачем не надано їх під час розгляду справи, що банківською установою при отримані постанови приватного виконавця від 23.10.2019 року повідомлено останнього про статус коштів і рахунків, на які приватним виконавцем накладено арешт оскаржуваною постановою від 23.10.2019 року.

Таким чином, в ході проведення перевірки виконавчого провадження № 60403353 та під час розгляду справи, судом встановлено, що оскаржувана постанова про опис та арешт коштів боржника від 23.10.2019 року винесена з дотриманням порядку її прийняття, а тому є такою, що не підлягає скасуванню.

Суд не бере до уваги строки надання відповіді відповідачем акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на лист від 04.08.2020 року (відповідь надана лише 14.09.2020 року про відмову у знятті арешту з коштів акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»), оскільки це питання не стосується предмету даного позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи усе вищевикладене, суд, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, як такі, що не обґрунтовані належними та допустимими доказами і не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Стосовно посилань відповідача на порушення позивачем строків звернення до суду, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

При цьому дотримання строків однаковою мірою стосується всіх учасників судового спору, які мають абсолютне право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, суд вважає що позивачем не порушено строк звернення до суду, оскільки, з матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує обставини, що склалися не від його волі з моменту коли він про них дізнався не минуло 10 днів, що не може бути підставою для обмеженням доступу до правосуддя.

Керуючись ст.ст. 241-246, 293, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича (49005, м. Дніпро, вул. сімферопольська, 21, прим. 49, кімн.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання протиправною бездіяльністю, визнання протиправними дії та скасування постанов відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук