Справа № 320/9134/20
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 жовтня 2020 року м. Київ Справа № 320/9134/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у Київській області
провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виявилась у ненарахуванні та невиплаті позивачу з 17.07.2018 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному положеннями статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII;

- зобов`язати відповідача з 17.07.2018 здійснити позивачу нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до положень статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII у розмірі двох мінімальних заробітних плат без обмеження кінцевим терміном;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виявилась у ненарахуванні та невиплаті позивачу з 17.07.2018 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до положень статті 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII у розмірі 40 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, без обмеження кінцевим терміном;

- зобов`язати відповідача з 17.08.2018 здійснити позивачу нарахування та виплату щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до положень статті 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII у розмірі 40 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, без обмеження кінцевим терміном.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу положень пунктів 2, 4 та 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються відомості щодо сторін та інших учасників справи, серед яких, зокрема, адреса електронної пошти; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина третя статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абзац другий частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI).

Судом встановлено, що позивачем об`єднано у позовній заяві дві позовні вимоги немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII, при зверненні до суду з даним позовом розмір судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру повинен складати 1681,60 грн.

На виконання вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем приєднано до позовної заяви фіскальний чек від 29.09.2020 про сплату ним судового збору у розмірі 840,80 грн, тобто у розмірі, що не відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI.

Судом також встановлено, що судовий збір, сплачений позивачем за наведеним вище фіскальним чеком, станом на 12.10.2020 до спеціального фонду Державного бюджету України не зараховано.

Крім того, зміст позовних вимог позивача містить суперечності.

Так, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виявилась у ненарахуванні та невиплаті позивачу з 17.07.2018 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, проте нарахування та виплату такої допомоги просить суд зобов`язати здійснити відповідача з іншої дати - 17.08.2018.

Суд також звертає увагу позивача на те, що виплата грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства здійснюється органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації особи.

Натомість позовні вимоги в цій частині звернені позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

При цьому позивач у позовній заяві жодним чином не обґрунтовує ці позовні вимоги протиправною відмовою посадових осіб органів праці та соціального захисту населення у нарахуванні та виплаті йому щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, а також не надає жодних доказів, що підтверджують вказані обставини.

Судом також встановлено, що в порушення пунктів 2, 4 та 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві не зазначено адреси електронної пошти позивача та не додано власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: оригіналу платіжного документу, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн; доказів зарахування судового збору, сплаченого позивачем за фіскальним чеком від 29.09.2020, до спеціального фонду Державного бюджету України; позовної заяви, приведеної у відповідність вимогам пунктів 2, 4 та 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (у тому числі шляхом уточнення позовних вимог та/або відповідачів у справі) з урахуванням наведених вище висновків суду; копії позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, для її направлення відповідачу.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.