Справа № 344/10390/20
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про передачу адміністративної справи
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Панікар І.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ТзОВ"ФК "Приватні інвестиції", приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович про визнання дій неправомірними та скасування постанов,-
В С Т А Н О В И В:
12.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із скаргою, заінтересовані особи: ТзОВ"ФК "Приватні інвестиції", приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович про визнання дій неправомірними та скасування постанов.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.08.2019 адміністративну справу передано за підсудністю до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Так, у відповідності до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною 5 статті 125 Конституції України визначено, що з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.
Положеннями частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.
Частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За визначенням, наведеним в пункті 3 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.
Відповідно до частини 1 статті 125 Конституції України, частини 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом територіальності.
Адміністративна юрисдикція визначається Кодексом адміністративного судочинства України за допомогою трьох критеріїв, а саме: предметної (родової), інстанційної (функціональної) та територіальної (просторової) (підсудності).
Територіальна юрисдикція (підсудність) визначена параграфом 3 Глави 2 Розділу І Загальні положення Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, згідно приписів частини 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини 2 статті 26 Кодексу адміністративного судочинства України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Судом встановлено, що сторонами в даному адміністративному процесі є позивач ОСОБА_1 та відповідач - приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович, а спір стосується оскарження дій приватного виконавця.
Згідно матеріалів поданої скарги, адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .
Також, судом встановлено, що місцезнаходженням приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. є АДРЕСА_2 .
Таким чином, судом встановлено, що позовну заяву подано з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) адміністративних справ.
За правилами пункту 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Вирішуючи питання щодо територіальної юрисдикції (підсудності) даної адміністративної справи, суд виходить з наступного.
Зміст положення частини 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України вказує на те, що якщо предметом спору є оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) позивача або за місцезнаходженням відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (крім випадків, визначених Кодексом адміністративного судочинства України).
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне передати адміністративну справу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача та місцезнаходженням відповідача до Тернопільського окружного адміністративного суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на село Біла Тернопільського району Тернопільської області та місто Тернопіль і який, в даному випадку, є повноважним судом, в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
За змістом частини 3 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи неповноважним складом суду є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду.
Згідно частини 1 статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що дана адміністративна справа територіально підсудна іншому адміністративному суду, а відтак справу належить передати на розгляд Тернопільському окружному адміністративному суду.
На підставі наведеного, керуючись статтями 25, 29, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Панікар І.В.