Справа № 320/1523/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1523/20 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2020 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною і скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Київській області від 21 серпня 2019 року № 109937-53;

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області про опис майна у податкову заставу від 22 серпня 2019 року № 1244;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області самостійно або через відокремлені підрозділи вчинити дії щодо відображення у інтегрованій картці фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) здійснених оплат єдиного податку за платіжними дорученнями від 27 травня 2019 року № 7 на суму 1955 грн 00 коп., від 20 червня 2019 року № 10 на суму 1370 грн коп., від 18 липня 2019 року № 3 на суму 1175 грн коп., від 19 серпня 2019 року № 7 на суму 1720 грн коп.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код: 43141377) вчинити дії щодо зняття фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) з обліку у відокремленому підрозділі Вишгородське управління Головного управління ДПС у Київській області та взяття на облік у відокремленому підрозділі Ірпінське управління Головного управління ДПС у Київській області.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Головне управління ДПС у Київській області, подало апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що дані інтегрованої картки не породжують правових наслідків для платника податків, а відтак не порушують його права. При цьому апелянт зазначає, що оскаржувані рішення є правомірними, оскільки за позивачем обліковується податковий борг зі сплати єдиного податку, який виник в результаті самостійно визначеного податкового зобов`язання за декларацією поданою у липні 2019 року. Апелянт наголосив на тому, що підстави для зняття позивача з обліку в одному контролюючому органі та взяття на облік у іншому відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 20 лютого 2019 року ОСОБА_1 зареєструвався фізичною особою-підприємцем та з дати реєстрації зареєструвався платником єдиного податку 3 групи без реєстрації ПДВ.

Місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Також за цією адресою позивача було зареєстровано фізичною особою-підприємцем і взято на облік Вишгородським управлінням Головного управління ДФС у Київській області.

Головне управління ДФС у Київській області, правонаступником якого є відповідач, сформувало податкову вимогу від 21 серпня 2019 року № 109937-53, якою на підставі ст.ст. 59, 60 ПК України та даних інформаційної системи органу доходів і зборів, позивача зобов`язано сплатити податковий борг у розмірі 3325 грн 00 коп. з єдиного податку з фізичних осіб.

Крім того, Головне управлінням ДФС у Київській області прийняло рішення від 22 серпня 2019 року № 1244 про опис майна позивача у податкову заставу.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не погоджуючись з вказаними рішеннями та вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області щодо не зняття його з податкового обліку з одного територіального управління контролюючого органу з постановленням на облік у інший, звернувся з вказаним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов повністю суд першої інстанції виходив з того, що позивач у порядку та строки, які передбачені чинним законодавством, сплатив єдиний податок. Водночас, суд зазначив, що невнесення контролюючим органом до інтегрованої картки платника та ІТС «Податковий блок» відомостей про оплату позивачем єдиного податку і формування на підставі даних такої інтегрованої картки вимоги про сплату боргу та рішення про опис майна у податкову заставу є протиправним.

Суд наголосив на тому, що неможливість зарахування єдиного внеску на рахунок місцевого бюджету зумовлена тим, що після добровільного об`єднання територіальних громад, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не був знятий з обліку у Вишгородському управлінні Головного управлінні ДПС у Київській області та взятий на облік в Ірпінському управлінні Головного управління ДПС у Київській області, як цього вимагає Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата у повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 109.1 ст. 109 ПК України встановлено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Системно аналізуючи наведенні положення ПК України, колегія суддів вважає, що для притягнення позивача до відповідальності за вчинення ним податкового правопорушення, необхідне встановлення факту неналежного виконання ним вимог ПК України, у даному випадку - несплати єдиного податку.

У зв`язку з чим, для вирішення спору по суті, необхідно з`ясувати про наявність чи відсутність вчинення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 податкового правопорушення.

Так, згідно з ст. 10 ПК України єдиний податок належить до місцевих податків. Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Відповідно до п. 295.3. та п. 295.4 ст. 295 КАС України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал. Сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.

Пункт 49.18.2 ст. 49 ПК України встановлює, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Частиною 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами здійснення підприємницької діяльності у 2019 році позивач сформував та подав контролюючому органу чотири податкових декларації платника єдиного податку:

- 04 квітня 2019 року за 1 квартал 2019 року, у якій сума єдиного податку, яка підлягає сплаті за підсумками поточного звітного періоду визначена у розмірі 0 грн 00 коп.

- 10 липня 2019 року за півріччя 2019 року, у якій сума єдиного податку, яка підлягає сплаті за підсумками поточного звітного періоду визначена у розмірі 3 325 грн 00 коп.

Сплата вказаної суми грошового зобов`язання відповідно до платіжних доручень від 27 травня 2019 року № 7 на суму 1955 грн 00 коп. та від 20 червня 2019 року № 10 на суму 1370 грн 00 коп. здійснена через АТ «АЛЬФА-Банк». Згідно з відміткою банка платежі проведено банком.

- 10 жовтня 2019 року за три квартали 2019 року, у якій сума єдиного податку, яка підлягає сплаті за підсумками поточного звітного періоду визначена у розмірі 2 895 грн 00 коп.

Сплата вказаної суми грошового зобов`язання відповідно до платіжних доручень від 18 липня 2019 року № 3 на суму 1 175 грн 00 коп., від 19 серпня 2019 року № 7 на суму 1 720 грн 00 коп. здійснена через АТ «АЛЬФА-Банк». Згідно з відміткою банка платежі проведено банком.

- 13 січня 2020 року за 2019 рік, у якій сума єдиного податку, яка підлягає сплаті за підсумками поточного звітного періоду визначена у розмірі 0 грн 00 коп.

Під час розгляду справи судом першої інстанції з`ясовано, що рішенням сорок п`ятої позачергової сесії сьомого скликання Бучанської міської ради Київської області «Про добровільне приєднання Гаврилівської сільської територіальної громади Вишгородського району до територіальної громади міста обласного значення» від 25 вересня 2018 року, було вирішено добровільно приєднати Гаврилівську сільську територіальну громаду сіл Гаврилівка та Тарасівщина Вишгородського району Київської області до Бучанської міської об`єднаної територіальної громади Київської області (надалі - Бучанська об`єднана територіальна громада). Таким чином до складу Бучанської об`єднаної територіальної громади увійшла територіальна громада, розташована на території суміжного Вишгородського району.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця у 2019 році до Вишгородського управління Головного управління ДФС у Київській області та Вишгородського управління Головного управління ДПС у Київській області - за місцем перебування на податковому обліку, а сплачував єдиний податок до місцевого бюджету адміністративного центру Бучанської об`єднаної територіальної громади.

Вказані обставини обумовлені тим, що позивача, як фізичну особу-підприємця, не було знято з обліку у Вишгородському управлінні Головного управління ДПС у Київській області та не взято на облік у Ірпінському управлінні Головного управління ДПС у Київській області, яке обслуговує Бучанську об`єднану територіальну громаду.

Разом з тим, відповідно до п. 10.23 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 (далі - Порядок № 1588), у разі ліквідації чи реорганізації контролюючого органу, адміністративно-територіальної реформи, зміни меж адміністративних одиниць (районів, міст) чи інших, незалежних від платника податків об`єктивних причин, унаслідок яких змінюється контролюючий орган, в якому обліковується платник податків, здійснюються зняття з обліку платника податку в одному контролюючому органі та взяття на облік в іншому відповідному контролюючому органі з урахуванням таких особливостей:

1) переведення платників податків здійснюється на підставі переліку платників податків, стосовно яких змінюється місце обліку, затвердженого відповідним контролюючим органом вищого рівня;

2) у 10-денний строк після затвердження переліку платників податків, які підлягають зняттю з обліку в одному контролюючому органі та взяттю на облік в іншому, контролюючий орган, з якого переводяться платники податків, передає до контролюючого органу за новим місцем обліку такі документи та інформацію:

реєстраційні частини облікових справ платників податків;

звітні частини облікових справ платників податків.

Передача здійснюється за окремими актами прийому-передачі, які складаються у трьох примірниках - по одному для контролюючих органів та один для відповідного контролюючого органу вищого рівня;

3) інформація про зміну місця обліку платників податків доводиться до відома платників податків у 10-денний строк після затвердження переліку платників податків, які підлягають зняттю з обліку в одному контролюючому органі та взяттю на облік в іншому.

Як раніше зазначалось, після добровільного об`єднання територіальних громад, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не був знятий з обліку у Вишгородському управлінні Головного управлінні ДПС у Київській області та взятий на облік в Ірпінському Головному управлінні ДПС у Київській області, як цього вимагає Порядок № 1588. Саме з цієї причини, відомості про оплату позивачем єдиного податку за місцезнаходженням адміністративного центру Бучанської об`єднаної територіальної громади до інтегрованої картки платника та ITC «Податковий блок» внесені не були та обліковуються на платежах «до з`ясування» через відсутність відкритої інтегрованої картки платника у Ірпінському управлінні Головного управління ДПС у Київській області.

При цьому сплатити єдиний податок за місцем податкової адреси, як передбачено п. 295.4 ст. 295 ПК України, позивач не міг, оскільки рахунки для його сплати до колишньої Гаврилівської сільської ради були закриті та заблоковані.

З матеріалів справи вбачається та відповідачем не спростованого того, що сплата єдиного податку за місцезнаходженням адміністративного центру Бучанської об`єднаної територіальної громади не призвела до ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок та, як наслідок, до відповідного місцевого бюджету. Тому, оформлення платіжних доручень на неправильний рахунок не може вважатися підставою для висновку про несплату позивачем податкового зобов`язання та застосування до нього відповідних санкцій.

Чинним законодавством передбачено відмінні за своїм змістом поняття: «сплата податку» та «зарахування податку». Сплата податку платником відбувається шляхом подання до установи банку платіжного доручення. Відносини щодо зарахування платежів на єдиний казначейський рахунок є бюджетними правовідносинами і здійснюються вони без безпосередньої участі платника податків і зборів (обов`язкових платежів).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 808/1224/16.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Київській області зводились до того, що відповідно до даних інформаційної системи органу доходів і зборів за позивачем обліковується податковий борг.

Водночас, зазначені доводи відповідача спростовано наданими до суду позивачем належним чином засвідченими копіями платіжних доручень.

Колегія суддів зазначає, що у відзиві на позовну заяву та у апеляційній скарзі відповідач не заперечував того, що сплата спірної суми зобов`язань була здійснена позивачем за місцезнаходженням адміністративного центру Бучанської об`єднаної територіальної громади. Крім того, відповідач не спростовував достовірність відомостей, які відображені у наданих до суду позивачем копіях платіжних доручень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ч. 2 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав до суду належним чином засвідчені копії платіжних доручень, які підтверджують факт здійснення сплати єдиного податку.

Разом з тим, відповідач не виконав передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язку щодо доказування правомірності своїх дій та рішень та не надав до суду доказів, які б спростовували факт зарахування грошових коштів, які були сплачені позивачем у зазначені вище періоди 2019 року на рахунок в органи казначейства, відкритий для сплати єдиного податку до бюджету.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач виконав свій обов`язок по сплаті єдиного внеску, а тому правомірно прийняв рішення про скасування податкової вимоги від 21 серпня 2019 року № 109937-53.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що враховуючи відсутність заборгованості у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з сплати єдиного податку за вказаний період, у податкового органу були відсутні також і підстави, які визначені пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89 ПК України, для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу від 22 серпня 2019 року № 1244.

Як раніше зазначалось, відповідно до п. 10.23 Порядку № 1588 якщо внаслідок незалежних від платника податків об`єктивних причин, унаслідок яких змінюється контролюючий орган, в якому обліковується платник податків, зняття з обліку платника податку в одному контролюючому органі та взяття на облік в іншому відповідному контролюючому органі здійснюються з урахуванням таких особливостей: переведення платників податків здійснюється на підставі переліку платників податків, стосовно яких змінюється місце обліку, затвердженого відповідним контролюючим органом вищого рівня.

Головне управління ДПС у Київській обрості є контролюючим органом вищого рівня по відношенню до Вишгородського управління Головного управлінні ДПС у Київській області у якому станом на час розгляду справи позивач перебуває на податковому обліку. Відтак відповідач зобов`язаний вчинити дії щодо зняття з обліку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вказаного контролюючого органу та взяття на облік в іншому відповідному контролюючому органі, однак вказаних дій не здійснив.

Крім того, стверджуючи, що дані інтегрованої картки не спричиняють правових даних для платника податків, апелянт не спростував того, що саме вказані у такій картці відомості були підставою для висновків контролюючого органу про наявність у позивача податкового боргу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422 був затверджений Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок № 422), який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

За визначеннями, наведеними у п. 2 розділу І Порядку, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; достовірність показників інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у інформаційній системі, показникам первинних документів; коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається в інформаційній системі, встановленим алгоритмам (правилам) її співставності та логічного і арифметичного контролю; перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.

Згідно з п.3-6 розділу І Порядку № 422 оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень. Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії. При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи. За даними оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску ДФС та її територіальними органами формується звітність про нарахування та надходження податків, зборів, єдиного внеску, надходження митних та інших платежів до бюджетів, податковий борг, недоїмку зі сплати єдиного внеску, відшкодування податку на додану вартість, результати контрольно-перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), надміру сплачені податки, збори, єдиний внесок тощо.

Підпунктом 1 глави 1 розділу ІІ Порядку № 422 передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІІ Порядку № 422 для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органів Казначейства у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, а саме: відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B; виписок з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; звітів про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Виходячи з аналізу наведених вище положень, колегія суддів вважає, що у платника податку наявний правовий інтерес, щоб дані його інтегрованої картки відповідали показникам податкової звітності та відображали реальний стан розрахунків з бюджетом.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі № 826/4423/17 та від 06 серпня 2020 року у справі № 805/834/16-а.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов