Справа № 520/6398/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 р. Справа № 520/6398/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Куриленко Н.В.,

за участі представників:

позивача - Капинос А.Д., відповідача - Коваль Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" до Харківської міської ради в особі відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, приватне акціонерне товариство "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО", з адміністративним позовом до Харківської міської ради в особі відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, в якому просить суд визнати незаконними дії відповідача щодо проведення заходів контролю щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Районна (кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0044).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржувані дії Харківської міської ради в особі відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради щодо проведення заходів контролю щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Районна (кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0044) є протиправними та необґрунтованими, з огляду на що підлягають визнанню незаконними в судовому порядку.

Ухвалою суду від 09 червня 2020 року відкрито спрощене провадження по справі. Призначено судове засідання. Запропоновано відповідачу надати в установлений судом строк відзив на позов.

До канцелярії суду представником відповідача надано відзив на позов (а.с. 89 - 94), в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що рішенням Харківської міської ради від 23.06.2004 № 105/04 АТ «Концерн ДBEK та Ко» надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,6157 га по вул. Районній у м. Харкові для будівництва торговельного майданчику лоточної торгівлі (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) строком до 01.07.2006 та для подальшої експлуатації строком до 01.07.2029. На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою та АТ «Концерн АВЕК та Ко» укладено договір оренди землі від 14.09.2004 № 66166/04 (далі - Договір), відповідно до п. 3.2.5. якого Департамент має право самостійно виходячи із покладених на Департамент функцій та завдань, актуальності, результатів проведеного аналізу стану та моніторингу забудови визначати напрямки своєї діяльності, черговість вжиття необхідних заходів, здійснювати поточне та перспективне планування діяльності Департаменту. Здійснюючи заходи самоврядного контролю Департаментом обстежено земельну ділянку та складений акт від 31.03.2020, згідно якого земельна ділянка (кадастровий номер :09:001:0044) по вул. Районній у м. Харкові площею 0,6157 га використовується для експлуатації та обслуговування об`єктів торговельного призначення з навісами, які частково розміщені в межах вищезазначеної земельної ділянки. Відповідач також зауважив, що акт обстеження земельної ділянки не є нормативно-правовим актом або актом індивідуальної дії, а отже на встановлював, змінював та не припиняв у позивача прав та (або) обов`язків. Крім того, Харківська міська рада під час обстеження керувалась ст. 189 Земельного кодексу України, якою передбачено, що самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється міськими радами. Посилання позивача на Закон України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є неправильним, оскільки Харківська міська рада не здійснює перевірки або державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, а здійснює заходи самоврядного контролю за використанням та охороною земель. Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними та помилковими, тому не підлягають задоволенню.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив (а.с. 102 - 106), в якій підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві додатково зазначивши, що разом з відзивом на позов відповідачем не надано жодних доказів повідомлення позивача про здійснення заходів контролю, чим порушено його права на захист та право брати участь при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень, яке стосується прав та законних інтересів позивача. Крім того, зважаючи на відсутність регламентованого на місцевому рівні порядку здійснення самоврядного контролю за використанням на охороною земель, тому при здійсненні відповідачем заходів самоврядного контролю слід застосовувати норми Закону України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», який регулює порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. У зв`язку з чим просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь (а.с. 112 - 117), в яких також вказав, що висновок позивача про те, що Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» необхідно застосувати лише тому, що державний та самоврядний контроль у галузі використання та охорони земель мають спільне походження є помилковим. Разом з цим, у цьому Законі взагалі не передбачений такий захід як здійснення контролю за використанням та охороною земель, що унеможливлює його застосування до спірних правовідносин. Крім того, позивач помилково стверджує, що Відповідач проводив перевірку, тоді як Відповідач здійснював заходи самоврядного контролю, що за правовою суттю є різними заходами. Також, позивач не вказує якою нормою права або нормою локального нормативно-правового акту встановлений обов`язок міської ради долучати осіб до здійснення заходів самоврядного контролю.

В судовому засідання представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав та мотивів, викладених у наданому до суду відзиві на позов у зв`язку з чим, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Харківської міської ради від 23.06.2004 року №105/04 АТ «Концерн АВЕК та Ко» надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,6157 га по вул. Районній у м. Харкові для будівництва торговельного майданчику лоточної торгівлі (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) строком до 01.07.2006 року та для подальшої експлуатації строком до 01.07.2029 року.

На підставі вказаного рішення, між Харківською міською радою (Орендодавець) та АТ «Концерн АВЕК та Ко» (Орендар) укладено договір оренди землі від 14.09.2004 року №66166/04, за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, загальною площею 0,6157 га., яка знаходиться у м. Харкові по вул. Районна.

Відділом самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради під час здійснення в порядку статті 189 Земельного кодексу України заходу самоврядного контролю за використанням земель проведено обстеження орендованої позивачем земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Районна (кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0044), за результатами чого складено акт обстеження земельної ділянки від 31.03.2020 року.

Проведеним на місцевості обстеженням встановлено, що земельна ділянка (кадастровий номер :09:001:0044) по вул. Районній у м. Харкові площею 0,6157 га використовується для експлуатації та обслуговування об`єктів торговельного призначення з навісами, які частково розміщені в межах вищезазначеної земельної ділянки та які розташовані у санітарно-захисній зоні інженерно-технічних споруд і комунікацій. Один об`єкт торгівельного призначення розташований на каналізаційному колодязі. Вказане зафіксовано в акті обстеження земельної ділянки від 31.03.2020 року.

Вважаючи незаконними дії Харківської міської ради в особі відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради щодо проведення заходів контролю щодо зазначеної вище земельної ділянки, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

В акті обстеження земельної ділянки від 31.03.2020 року та у відзиві на позов зазначено, що при здійсненні заходів самоврядного контролю за використанням земель та проведення обстеження земельної ділянки (кадастровий номер :09:001:0044) по вул. Районній у м. Харкові, відповідач керувався статтею 189 Земельного кодексу України, статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» та пунктами 3.1.1., 3.2.2., 3.2.4. Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 року № 7/15.

Відповідно до статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Місцеві ради як представницький орган територіальної громади вправі виступати в інтересах територіальної громади, у тому числі щодо самоврядного контролю додержання вимог земельного законодавства.

З`ясовуючи наявність повноважень вказаного органу місцевого самоврядування, необхідно враховувати норми статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування», норми Закону України «Про охорону земель» та приписи Земельного Кодексу України, якими розмежовані поняття самоврядного контролю за додержанням вимог земельного законодавства та державного контролю у сферіземлекористування.

Відповідно до частини 1 статі 3 «Європейської хартії місцевого самоврядування» від 15.10.1985, № ETS N 122 (Хартію ратифіковано Законом № 452/97-ВР від 15.07.97 року, дата набрання чинності для України 01.01.1998 р.) місцеве самоврядування означає право і спроможність органів місцевого самоврядування в межах закону здійснювати регулювання та управління суттєвою часткою публічних справ, під власну відповідальність, в інтересах місцевого населення.

Це право здійснюється радами або зборами, члени яких вільно обираються таємним голосуванням на основі прямого, рівного, загального виборчого права і які можуть мати підзвітні їм виконавчі органи (Частина 2 вказаної статті).

Згідно частин 1, 3, 4 статті 4 «Європейської хартії місцевого самоврядування» Головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом. Однак це положення не перешкоджає наділенню органів місцевого самоврядування повноваженнями і функціями для спеціальних цілей відповідно до закону.

Публічні повноваження, як правило, здійснюються переважно тими органами публічної влади, які мають найтісніший контакт з громадянином. Наділяючи тими чи іншими повноваженнями інший орган, необхідно враховувати обсяг і характер завдання, а також вимоги досягнення ефективності та економії.

Повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними. Вони не можуть скасовуватися чи обмежуватися іншим, центральним або регіональним органом, якщо це не передбачене законом.

Отже, публічний інтерес на муніципальному рівні - це визнаний державою, закріплений у законодавстві про місцеве самоврядування інтерес територіальної громади (їх об`єднання), задоволення якого служить умовою і гарантією її існування і розвитку.

За органами місцевого самоврядування, в свою чергу, згідно із статтею 143 Конституції України, закріплено обов`язок вирішення питань, віднесених законом до їх компетенції. Зокрема, частиною першою статті 18 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Органом, який якій здійснює самоврядні функції контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства, є Департаменту комунальної власності відповідно до частини першої ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Перелік відповідних окремих повноважень Департаменту комунальної власності встановлено статтею 33 Закону України "Про місцеве самоврядування", статтею 189 Земельного кодексу України, Положенням про Департамент територіального контролю Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 року № 7/15.

Так, відповідно до статті 189 Земельного кодексу України та статті 20 Закону України «Про охорону земель» самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Згідно п.п.1 пункту б) частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Згідно пункту 2.2 Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради (до рішення 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 № 7/15 «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» в редакції рішення 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 № 1454/19), основними завданнями Департаменту є здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, забезпечення виконання повноважень з питань державного архітектурно-будівельного контролю, вжиття заходів із виявлення та звільнення території м. Харкова від незаконно (самовільно) розміщених об`єктів, реалізація повноважень щодо контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, розміщенням, функціонуванням та обладнанням майданчиків для паркування.

На підставі п. 3.1.1. вказаного Положення Департамент відповідно до покладених на нього функцій та завдань здійснює самоврядний контроль за використанням та охороною земель комунальної власності територіальної громади міста Харкова, а також за додержанням юридичними та фізичними особами земельного законодавства.

Пунктами 3.2.1. та 3.2.2. Положення встановлено, що Департамент має право обстежувати земельні ділянки комунальної форми власності міста Харкова з метою здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів, а також при підготовці рішень про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельних ділянок, про передачу у власність та користування, при оформленні угод щодо оренди землі, продажу земельних ділянок, актів приймання-передачі земельних ділянок, під час проведення інвентаризації земель комунальної власності територіальної громади міста Харкова, при розгляді матеріалів з питань збереження об`єктів самочинного будівництва за вмотивованими запитами виконавчих органів Харківської міської ради та в інших випадках відповідно до покладених на Департамент повноважень.

За результатами заходів самоврядного контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів складати акти обстеження земельних ділянок та об`єктів благоустрою. Виносити приписи про усунення порушень у сфері благоустрою. Надавати висновки про погодження або відмову в погодженні повернення заявнику об`єктів, визначених у п. 5.10.2 Правил благоустрою території міста Харкова.

Із вищенаведених нормативно правових актів випливає, що Департамент територіального контролю ХМР наділений правом здійснювати самоврядний контроль за використанням та охороною земель комунальної власності та складати відповідні акти за результатами проведеного обстеження.

Суд зазначає, що предметом спірного самоврядного контролю була не господарська діяльність позивача, а виключно земельна ділянка, яка є власністю територіальної громади, контроль за використанням якої у сфері публічних відносин покладений на відповідний Департамент.

За таких обставин, суд не приймає твердження представника позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин приписів Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування», органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при обстеженні орендованої позивачем земельної ділянки та складанні за його результатами акту обстеження від 31.03.2020 року, відповідач здійснював реалізацію своїх повноважень та виконував функції, визначені Земельним кодексом України, Законом України "Про місцеве самоврядування" та вказаним вище Положенням, здійснюючи самоврядний контроль за додержанням вимог земельного законодавства, внаслідок якого був складений відповідний акт обстеження земельної ділянки від 31.03.2020 року, при цьому не порушив права та інтереси позивача.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01 жовтня 2018 року по справі №522/15651/16-а (адміністративне провадження №К/9901/14393/18), яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Суд не приймає до уваги твердження представника позивача, що відповідачем протиправно не було сповіщено працівників ПрАТ "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" про проведення перевірки, оскільки відповідач проводив не перевірку, а здійснював самоврядний контроль за використанням земель, що за своєю суттю та процедурою проведення є різними заходами.

Крім того, позивачем не вказано, нормою якого нормативно - правового акту передбачено обов`язок Департаменту територіального контролю ХМР долучати до здійснення самоврядного контролю за використанням земель та обстеження земельної ділянки осіб, які орендують таку земельну ділянку.

Щодо протиправності дій Харківської міської ради в особі відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради щодо здійснення заходу самоврядного контролю за використанням земель проведено обстеження орендованої позивачем земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Районна (кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0044), за результатами чого складено акт обстеження земельної ділянки від 31.03.2020 року, слід зазначити наступне.

Суд зауважує, що акт обстеження земельної ділянки не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні ст. 19 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Такий акт є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, або у випадку можливого використання такого акта, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Дії по складанню акта обстеження земельної ділянки та висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків та є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті обстеження не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Таким чином, позивач фактично не погоджується з актом обстеження земельної ділянки від 31.03.2020 року, який не вважається рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні ст. 19 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії Департаменту територіального контролю Харківської міської ради щодо здійснення заходу самоврядного контролю за використанням земель проведено обстеження орендованої позивачем земельної ділянки (м. Харків, вул. Районна, за результатами чого складено акт обстеження земельної ділянки від 31.03.2020 року, не порушують прав позивача та не зумовлюють виникнення для нього будь - яких негативних наслідків.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх обґрунтувань, викладених у відзиві на позов.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО".

Питання щодо понесених судових витрат вирішується відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" (код ЄДРПОУ 2649344, адреса: вул. Сумська, буд. 70, м. Харків, 61002) до Харківської міської ради в особі відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (, адреса: майдан Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 19 жовтня 2020 року.

Суддя О.В.Шевченко