Справа № 420/4371/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4371/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (, місцезнаходження: 68443, Одеська обл., Арцизький район, с. Холмське, вул. Шкільна, буд. 37) про визнання протиправним та скасування рішення №446-VII від 12.02.2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів) та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 травня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (, місцезнаходження: 68443, Одеська обл., Арцизький район, с. Холмське, вул. Шкільна, буд. 37) про визнання протиправним та скасування рішення №446-VII від 12.02.2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів) та зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою. Також у позовній заяві позивач просив зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Холмської сільської ради судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1681, 60 грн. і витрати на професійну правничу допомогу у розмір 3000 грн.

Ухвалою від 26 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, бажаючи реалізувати право на отримання земельної ділянки, передбачене Конституцією України і Земельним кодексом України, замовив графічні матеріали-викопіювання на земельну ділянку із земель комунальної власності на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області, та 10.01.2020 року подав до Відповідача вдруге відповідне клопотання, додавши графічний матеріал від 03.01.2020 року, копію власного паспорту і коду.

У відповідь на подане клопотання позивач зазначив, що 13.02.2020 року отримав від відповідача рішення № 446-УІІ від 12.02.2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів)», яким позивачу відмовлено у наданні такого дозволу.

Позивач вважає, що в оскаржуваному рішенні не сформульовані причини відмови відповідачем у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою позивачеві, відповідачем порушено порядок розгляду поданого позивачем клопотання та порядку голосування при прийнятті оскаржуваного рішення.

Позивач звернув увагу, що в оскаржуваному рішенні відповідача від 12.02.2020 року (його резолютивної частини) причиною відмови не зазначена жодна обставина, будь-якого пояснення відмови позивачу відповідачем не зазначається. У витязі з протоколу пленарного засідання від 12.02.2020 року відповідач посилається на раніше прийняте рішення № 407-VII від 23.12.2019 року, але в ньому міститься тільки умови прийняття заяв, а не підстави для відмови у наданні дозволу саме Позивачу, сама по собі заборона про прийняття заяв від громадян у період до проведення і затвердження інвентаризації земель не є причиною відмови у задоволенні вже прийнятого клопотання, яке розглядається на засіданні ради.

Також позивач зазначив, що системний аналіз норм Земельного кодексу дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті і 18 ЗК України, в той час як при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідачем не було встановлено невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, відповідачем взагалі не досліджено місце розташування земельної ділянки, яку зазначив позивач в графічних матеріалах, поданих разом із клопотанням від 10.01.2020 року.

Таким чином, позивач вважає, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

До суду від відповідача 11.06.2020 року (вхід. № ЕП/8648/20) надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що 18.09.2019 року Холмською сільською радою Арцизького району Одеської області прийнято рішення № 355-УІІ «Про проведення інвентаризації земель комунальної власності на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області», про які були повідомлені громадяни - мешканці с.Холмське та інші зацікавлені особи, у тому числі позивач.

Відповідач зазначив, що дане рішення та початий процес інвентаризації земель комунальної власності стали підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Також, відповідач зазначив, що на даний час процес інвентаризації завершено, документацію про площі земель, їх цільове призначення та присвоєння кадастрових номерів отримано, про що свідчить рішення №479-УІІ від 04.06.2020 року «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області».

На думку відповідача, оскаржуваним рішенням позивач остаточно не позбавлений законного права на отримання земельної ділянки та позивач не позбавлений права повторного звернення з аналогічним клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з урахуванням проведеної інвентаризації земель комунальної власності.

Позивачем, в свою чергу, надано відповідь на відзив (вхід. №Еп/1058/20 від 14.07.2020 року), відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 21 липня 2020 року розгляд справи № 420/4371/20 продовжено за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем не надані заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого засідання 11 вересня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 05 жовтня 2020 року на 11 годину 30 хвилин.

На відкрите судове засідання позивач не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно засобами електронної пошти, до суду 01 вересня 2020 року (вхід. № ЕС/528/20) від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач на відкрите судове засідання також не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить звіт від поштового сервера, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 05 жовтня 2020 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає в с. Холмське, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 (а.с.16).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 22 жовтня 2019 року звернувся до Голови Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів). До поданого клопотання позивач додав графічний матеріал, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, копії паспорту, картки платника податків (а.с.18-19).

Рішенням Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області № 377-УІІ від 20.11.2019 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів)», ОСОБА_1 відмовлено у наданні такого дозволу (а.с.21).

Копію зазначеного рішення супровідним листом від 20.11.2019 року вих. № Т-59 надіслано позивачу (а.с.20).

Також, суд встановив, що 10 січня 2020 року позивач звернувся до Голови Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів). До поданого клопотання позивач додав графічний матеріал, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, копії паспорту, картки платника податків (а.с.27-28).

Однак, рішенням № 446-УІІ від 12.02.2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів), позивачу відмовлено у наданні такого дозволу (а.с.30).

У рішенні зазначено, що з 01 січня 2019 року набрав чинність Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» N 2498-У1І від 10.07.2018 року, відповідно до якої землі бувшого КСП «Південне» переходять у комунальну власність Холмської сільської ради. Згідно положень зазначеного вище Закону, та керуючись ст. 118, ст. 121, ст. 122 Земельного Кодексу України, Холмська сільська рада прийняла рішення № 355-УІІ від 18.09.2019 року «Про проведення інвентаризації земель комунальної власності на території Холмської сільської ради».

Холмська сільська рада проводить інвентаризацію даних земель для визначення їх конкретного розташування з масиву інших земель, які раніше були надані у власність або у користуванні громадянам. Після завершення інвентаризації буде повідомлено на загальних зборах територіальної громади про її завершення.

Також, з метою попередження конфліктних ситуацій та врегулювання правовідносин по наданню громадянам земельних ділянок комунальної власності та керуючись положеннями Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного Кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» № 2498-VII від 10.07.2018 року», депутатами Холмської сільської ради 23 грудня 2019 року було прийнято рішення № 407-VII «Про прийняття заяв від громадян у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів)», у якому вирішено: приймати та розглядати заяви від громадян про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів) з земель комунальної власності, тільки по закінченню проведення інвентаризації земель комунальної власності на території Холмської сільської ради (за межами населеного пункту), її затвердження на сесії Холмської сільської ради та проведення загальних зборів громад села Холмське та селища Новохолмське».

Копію зазначеного рішення надіслано позивачу супровідним листом від 13.02.2020 року вих. № Т-6 (а.с.29).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Судом досліджено рішення Холмської сільської ради «Про проведення інвентаризації земель комунальної власності на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населеного пункту)» (а.с. 37), «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані на території Холмської сільської ради» (а.с. 38), «Про прийняття заяв від громадян у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради з земель комунальної власності» (а.с. 39).

Також судом досліджені витягі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, які зроблені за результатами інвентаризації земель комунальної власності на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населеного пункту), надані відповідачем, заява до суду (вхід. ЕП/10640/20 від 14.07.2020 року) про те, що за результатами інвентаризації земель була визначена площа земель та 03 липня 2020 року на сесії Холмської сільської ради були прийняті рішення про надання дозволу на розробку землевпорядної документації щодо надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту загальною площею 116.6243 га та після надання дозволів відсутні площі, на які можливо було б надати дозвіл на розробку землевпорядної документації (а.с. 161-162).

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Земельним кодексом України.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 18 ЗК України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Конкретні категорії земель визначені у частині першій статті 19 ЗК України, до яких зокрема належать землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються громадянам у власність та надаються у користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Отже, законом передбачено право громадян України на безоплатне набуття у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної та комунальної власності сільськогосподарського призначення.

Статтею 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Так, згідно із ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України. Зокрема, частиною шостою цієї статті визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Водночас за правилами ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини першої статті 123 зазначеного Кодексу, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

При цьому частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав того, що з 01 січня 2019 року набрав чинність Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» N 2498-У1І від 10.07.2018 року, відповідно до якої землі бувшого КСП «Південне» переходять у комунальну власність Холмської сільської ради. Згідно положень зазначеного вище Закону, та керуючись ст. 118, ст. 121, ст. 122 Земельного Кодексу України Холмська сільська рада прийняла рішення № 355-УІІ від 18.09.2019 року «Про проведення інвентаризації земель комунальної власності на території Холмської сільської ради».

Холмська сільська рада проводить інвентаризацію даних земель для визначення їх конкретного розташування з масиву інших земель, які раніше були надані у власність або у користуванні громадянам. Після завершення інвентаризації буде повідомлено на загальних зборах територіальної громади про її завершення.

Також, з метою попередження конфліктних ситуацій та врегулювання правовідносин по наданню громадянам земельних ділянок комунальної власності та керуючись положеннями Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», земельного Кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» № 2498-VII від 10.07.2018 року», депутатами Холмської сільської ради 23 грудня 2019 року було прийнято рішення № 407-VII «Про прийняття заяв від громадян у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів)», у якому вирішено: приймати та розглядати заяви від громадян про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів) з земель комунальної власності, тільки по закінченню проведення інвентаризації земель комунальної власності на території Холмської сільської ради (за межами населеного пункту), її затвердження на сесії Холмської сільської ради та проведення загальних зборів громад села Холмське та селища Новохолмське».

Здійснивши системний аналіз вище перелічених судом норм Земельного кодексу України, та оцінивши рішення про відмову на відповідність дотримання вказаних норм матеріального права, суд дійшов висновку, що ця відмова, не відповідає приписам ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України, відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має бути мотивованою та підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Так, 01.01.2019 набрав чинності Закон України від 10.07.2018 № 2498-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні».

Серед іншого, вказаним законом доповнено розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України пунктом 21 такого змісту:

Установити, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності".

Отже, за змістом вказаної норми власністю територіальної громади землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності). При цьому відповідні землі на підставі вимог зазначеного Закону підлягають державній реєстрації як землі комунальної власності.

Разом з тим, суд вважає, що позивач не позбавлений права на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства з прийняттям закону та рішень сільської ради Про проведення інвентаризації земель комунальної власності на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населеного пункту)», «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані на території Холмської сільської ради».

Також, суд встановив та підтверджено матеріалами справи, що відповідач не вчинив вище перелічених ч. 7 ст. 118 ЗК України дій, а отже надав відмову позивачу без дослідження результатів цих дій.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що остаточно не позбавив законного права позивача на отримання земельної ділянки та він не позбавлений можливості повторного звернення з аналогічним клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не вчинені всі необхідні дії, передбачені чинним законодавством України щодо розгляду та вирішення заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у надані дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а тому рішення №446-VII від 12.02.2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів) є протиправним та підлягає скасуванню.

В той же час, суд доходить висновку, що слід відмовити у задоволенні позовної вимоги позивача про зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд встановив, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, не вжив всі заходи, передбачені законом, що виключає можливість зобов`язати відповідача прийняти рішення на користь позивача.

З огляду на вищевикладене, керуючись приписами ч. 4 ст. 245 КАС України та правом суду вийти за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, передбаченим ч. 2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку щодо необхідності зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів), з урахуванням висновків суду.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню частково.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові втрати на оплату правової допомоги у розмірі 3000 грн.

Розглянувши зазначене клопотання та дослідивши надані позивачем докази на понесення судових витрат, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст. 252 цього Кодексу.

З огляду на те, що судові дебати по даній справі не проводились, однак, заява уточнення позовних вимог з клопотанням про стягнення судових витрат була надіслана відповідачу, суд вважає,що зазначене клопотання має бут розглянуто у рішенні суду.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.03.2020 року між позивачем та адвокатом Кочуровим Андрієм Олександровичем укладено Договір про надання правової допомоги (а.с. 45-46).

Відповідно до п. 1.1 цього Договору, адвокат зобов`язується надати Клієнту правову допомогу - у справі про оскарження в Одеському окружному адміністративному суді рішення Холмської сільської ради Арцизького району від 12.02.2020 року № 446-УІІ «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів)» (далі - Справа) щодо Клієнта, а Клієнт зобов`язуються сплатити гонорар за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.

Пунктом 1.2. цього договору встановлено, що правова допомога полягає в:

- підготовка та подання адміністративного позову щодо оскарження рішення Холмської сільської ради Арцизького району від 12.02.2020 року № 446-УІІ;

- представництво в адміністративному суді та підтримання вимог позову.

Згідно з п.п. 3.1 - 3.2 цього договору, за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар в розмірі 3000 (три тисячі гривень) 00 коп. Порядок сплати гонорару: 3000 грн. від розміру гонорару Адвоката, зазначеного в п. 3.1 Договору, сплачується Клієнтом на протязі трьох робочих днів з моменту підписання Договору, Сплата гонорару не залежить від суті прийнятого судом рішення.

Пунктом 4.1. цього Договору встановлено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту досягнення позитивного результату або виконання Адвокатом всіх дій, необхідних для досягнення позитивного результату по Справі. Адвокат розпочинає роботу, зазначену в п. 1 Договору з моменту сплати Клієнтом гонорару, згідно порядку зазначеного в п. 3.2 Договору.

На підтвердження факту досягнення позитивного результату чи виконання Адвокатом всіх дії, необхідних для досягнення позитивного результату, ним може направлятись звіт про виконану роботу. Закінчення дії Договору оформлюється актом прийому-передачі правової допомоги в день закінчення договору. Фактом надання правової допомоги може слугувати отримання клієнтом засвідченої судом копії рішення суду за результатом розгляду справи (п. 4.1. договору).

Так, відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 02 березня 2020 року, вартість однієї години роботи адвоката складає 500 грн. розрахунок щодо договору:

- підготовка до складання адміністративного позову, формування правової позиції у справі: 1 година х 500,00 грн.=500,00 грн.;

- узагальнення судової практики за аналогічними справами: 2 години х 500,00 грн. = 1000,00 грн.;

- складення адміністративного позову: 3 години х 500,00 грн. = 1500,00 грн.

Всього за договором: 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. (а.с.48).

Цей детальний опис підписаний тільки адвокатом.

Згідно з прибуткового касового ордера №02/03 від 02 березня 2020 року позивач оплатив адвокату Кочурову А.О. суму в розмірі 3000,00 грн., підстава договір від 02.03.2020 року (а.с.47).

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Дослідивши зміст наданих послуг, суд зазначає, що надані позивачу послуги у вигляді підготовки до складання адміністративного позову, формування правової позиції у справі: 1 година х 500,00 грн.=500,00 грн.; узагальнення судової практики за аналогічними справами: 2 години х 500,00 грн. = 1000,00 грн. не є правничою допомогою в розумінні статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст. 134 КАС України.

Окрім того, суд зазначає, що факт складання позову включає в себе необхідність опрацювання законодавчої бази та доказів, формування правової позиції та підготовку відповідних документів.

Також, суд вважає, що вказана справа відноситься до не складних справ.

Тому, витрати, понесені на формування правової позиції та узагальнення судової практики за аналогічними справами в загальній сумі 1500 грн., не є фактичними та неминучими, а тому не належать стягненню.

Щодо відшкодування витрат на складання адміністративного позову: 3 години х 500,00 грн. = 1500,00 грн.; суд вважає, що зазначені витрати є неминучими та, з урахуванням об`єму виконаної роботи, є фактичними, а тому підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, керуючись приписами ч. 3 ст. 139 КАС України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, судові витрати на правничу допомогу належать стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 750 грн.

З таких самих підстав, сплачений судовий збір належить стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно до кількості задоволених позовних вимог у розмірі 840,80 грн.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

Також у позовній заяві позивач просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає, що воно не належить задоволенню, з таких підстав.

Частиною 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи те, що зазначена норма не є імперативною та позивачем не надано доказів того, що рішення не буде виконане відповідачем добровільно, суд вважає, що клопотання не належить задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (, місцезнаходження: 68443, Одеська обл., Арцизький район, с. Холмське, вул. Шкільна, буд. 37) про визнання протиправним та скасування рішення №446-VII від 12.02.2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів) та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області №446-VII від 12.02.2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів)».

Зобов`язати Холмську сільську раду Арцизького району Одеської області (, місцезнаходження: 68443, Одеська обл., Арцизький район, с. Холмське, вул.. Шкільна, буд. 37) повторно розглянути клопотання від 10 січня 2020 року ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів), з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (, місцезнаходження: 68443, Одеська обл., Арцизький район, с. Холмське, вул. Шкільна, буд. 37) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 копійок) грн. та судові витрати на правничу допомогу в розмірі 750 грн. (сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.