Справа № 540/2474/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2474/20

Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф. Дата і місце ухвалення: 04.09.2020р., м. Херсон
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа Головне управління Держпраці у Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа Головне управління Держпраці у Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 22.06.2020р. №54594/2 та зобов`язання закрити виконавче провадження №62236884.

Позов обґрунтовував тим, що розпочате Вознесенівським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавче провадження №62236884 з примусового виконання постанов про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, винесених Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, підлягає закриттю, оскільки відповідні постанови виготовлено третьою особою з використанням програмного забезпечення без дозволу власника авторських прав на ці програми (комп`ютерне пірацтво).

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України, у зв`язку з тим, що заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу від 04.09.2020р. та направити справу до Херсонського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що відмовляючи у відкритті провадження у адміністративній справі суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства. Судом не враховано, що предметом спору є рішення Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), як суб`єкта владних повноважень, від 22.06.2020р. №54594/2, що характеризує даний спір як публічно-правовий.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Предметом спору у цій справі є вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування рішення Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 22.06.2020р. №54594/2 та зобов`язання закрити виконавче провадження №62236884.

При цьому, як слідує зі змісту позовної заяви, свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що виконавче провадження №62236884 відкрито відповідачем на виконання постанов Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу, які прийнято третьою особою з використанням програмного забезпечення без дозволу власника авторських прав на ці програми.

Відмовляючи у відкритті провадження у адміністративній справі суд першої інстанції дійшов висновку, що заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки за змістом позову, позивач звернувся до суду за захистом своїх авторських прав, які, у відповідності до положень Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 23.12.1993р. №3792-XII, є особистими немайновими і майновими правами осіб, які є авторами, їх правонаступниками або пов`язані із створенням та використанням об`єктів авторського права.

Виходячи з наведеного, за висновками суду першої інстанції, даний спір не є публічно-правовим, оскільки між позивачем та відповідачем відсутні публічно-правові відносини, натомість право, за захистом якого звернувся позивач, регулюється цивільним законодавством, а спори з приводу його захисту підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним з огляду на наступне.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічна норма закріплена у частині першій статті 19 ЦПК України.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Одним із критеріїв розмежування справ цивільної й адміністративної юрисдикції є суб`єктний критерій.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено ст.287 КАС України.

Частиною 1 вказаної статті Кодексу передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вже зазначалося колегією суддів, при зверненні з даним позовом до суду ОСОБА_1 просив визнати протиправним та скасувати рішення від 22.06.2020р. №54594/2 та зобов`язати закрити виконавче провадження №62236884. Відповідачем у поданому позові позивач зазначив Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а третьою особою Головне управління Держпраці у Запорізькій області.

Однак, зі місту поданого позову не вбачається за можливе встановити зміст оскаржуваного рішення відповідача від 22.06.2020р. №54594/2 (в тому числі і щодо прийняття його саме відповідачем), а також статус позивача у виконавчому провадженні №62236884, що б надавало суду можливість визначити підсудність поданого ОСОБА_1 позову.

Висновки суду першої інстанції про те, що позивач звернувся до суду за захистом свого особистого немайнового права авторського права, на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки посиланням на положення Закону України «Про авторське право і суміжні права» та ЦК України, позивач обґрунтовував свої доводи про те, що розпочате Вознесенівським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавче провадження №62236884 з примусового виконання постанов про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, винесених Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, підлягає закриттю, оскільки відповідні постанови виготовлено третьою особою з використанням програмного забезпечення без дозволу власника авторських прав на ці програми (комп`ютерне пірацтво). При цьому, правомірність постанов Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу не є предметом даного спору.

Відповідно до ч.1 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 5 вказаної статті 160 Кодексу передбачено, що в позовній заяві, серед іншого, зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору. (ч.9 ст.160 КАС України)

Колегія суддів вважає, що подана ОСОБА_1 позовна заява не відповідає вказаним процесуальним вимогам, що унеможливлює вирішення питання щодо підсудності поданого позову Херсонському окружному адміністративному суду.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, суддя, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви, на думку колегії суддів, мав постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

Для прийняття рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України суд першої інстанції повинен чітко визначити предмет спору та його суб`єктний склад (у тому числі статус позивача у виконавчому провадженні №62236884), чого у даній справі не встановлено. Як вже зазначалося колегією суддів, відповідні обставини зі змісту поданого ОСОБА_1 позову встановити наразі немає можливості.

Таким чином, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу в порушення пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції від 04 травня 2020 року підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до ч.3 ст.312 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа Головне управління Держпраці у Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 жовтня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук