Справа № 540/179/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/179/20

Головуючий в І інстанції: Бездрабко О.І.

Дата та місце ухвалення рішення: 11.03.2020 р.

м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря - Коваль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" звернулось до суду з позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення № UA508040/2020/000005/2 від 16.01.2020 року про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що під час декларування товару на підставі митної декларації UA508040/2020/000267 від 16.01.2020 року, у порядку, встановленому МК України, було заявлено самостійно визначену митну вартість товару, яка визначалась за основним методом - за ціною договору відповідно до ст. ст. 57, 58 МК України. Позивач посилався на те, що на підтвердження митної вартості товару та для митного оформлення до митниці був наданий повний пакет документів, що передбачені ст. 53 МК України та необхідний для митного оформлення вказаного в декларації товару. Однак, 16.01.2020 року відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості за резервним методом, яке позивач вважає безпідставним та необґрунтованим.

Позивач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності та визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання. Позивач зазначає, що обставини, на які вказує відповідач в оскаржуваному рішенні, жодним чином не спростовують митної вартості, яка була зазначена у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування митної вартості.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, просить скасувати рішення суду та прийняти нове про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" зазначило, що твердження відповідача про наявність інтернет-інформації про іншу вартість доставки контейнера до митного кордону України з порту NINGBO (Китай) не може бути прийнято до уваги, з огляду на те, що відповідно до положень Цивільного кодексу України сторони є вільними у виборі контрагента та визначенні умов договору. Апелянт посилається на те, що у кожного окремого фрахтового брокера існує своя цінова політика, а тому в даному випадку не може бути взята за основу інформація про ціни доставки іншого суб`єкта господарювання, з яким у позивача не було договірних взаємовідносин.

Апелянт вказував на те, що при митному оформленні товарів, товариством були надані всі наявні у нього документи у підтвердження митної вартості товарів, в тому числі і довідку про транспортні витрати, в якій також містилась інформація щодо страхування. Однак, вказані документи не були враховані відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення.

Товариство також зазначило, що відповідачем не витребовувались ні заявки про узгодження ціни перевезення, ні оригінали рахунків перевезення чи акту надання послуг перевезення. У рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем, в якості підстав для такого коригування, не вказувалось ненадання вказаних документів, а тому, на думку апелянта, судом першої інстанції безпідставно під час прийняття рішення були висвітлені вказані обставини.

Товариство вказувало на те, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод визначення митної вартості за ціною договору, однак при прийнятті рішення про коригування митної вартості відповідачем безпідставно застосовано резервний метод без зазначення у такому рішенні інформації стосовно того, який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування при визначенні митної вартості товарів.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.01.2018 року між продавцем компанією ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO., LTD (Китай) та покупцем ТОВ "Строй Мир" було укладено контракт № CH-UA-18/01/29, згідно якого продавець зобов`язується на умовах FOB NINGВO продати, а покупець оплатити та прийняти "Товар" - сантехнічні вироби та запчастини до них в номенклатурі, кількості та по ціні згідно супровідними документами.

Відповідно до умов вказаного контракту продавець здійснив поставку товару - душові кабіни, що транспортуються у розібраному стані (до комплекту входять: піддон, бокове скло, скло для дверей, профіль, ущільнювач, ручка, сифон, комплект шурупів, дуги під скляні двері, комплект магнітних стрічок для дверей).

Декларантом ТОВ "Строй Мир" ФОП ОСОБА_1 до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Херсон" Чорноморської митниці Держмитслужби 16.01.2020 р. було подано митну декларацію № UA508040/2020/000267, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту - 15107,99 дол. США.

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості декларантом, надано наступні документи: пакувальний лист б/н від 29.11.2019 р., рахунок-фактура (інвойс) SLD-L2019053 від 29.11.2019 р., коносамент № NBS19120520 від 05.12.2019 р., автотранспортну накладну № 31846 від 15.01.2020 р., банківський платіжний документ, що стосується товару № 123 від 27.12.2019 р., рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 330390 від 09.01.2020 р., документ, що підтверджує вартість перевезення № 47 від 09.01.2020 р., доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 5 від 29.11.2019 р., б/н від 02.04.2018 р., б/н від 29.11.2019 р., зовнішньоекономічний договір (контракт) № CH-UA-18/01/29 від 29.01.2018 р., договір на перевезення № 0012-Т/18 від 06.03.2018 р.

За наслідками розгляду поданих позивачем документів, вважаючи, що декларантом подано не всі документи, які можуть підтвердити митну вартість товару, а також заявлено не повні відомості про митну вартість товару, Митницею повідомлено позивача про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: 1) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь на звернення щодо надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість товару, декларантом додатково було надіслано: прайс-лист, комерційну пропозицію та зазначено, що інших документів надано не буде.

За наслідком перевірки, в тому числі додатково поданих документів, митницею 16.01.2020 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA508040/2020/000005/2, згідно якого відкоригована митна вартість товару у сумі 1,91 дол. США/кг, а всього на суму 32042,16 дол. США.

В рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено.

Також зазначено, що декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а надані документи мають розбіжності. У рішенні вказано, що за інформацією фрахтового брокера ІМЕХTRANS (www.sea-freight.com.ua/ru/price) вартість доставки 40-футового контейнера (40DV) до митного кордону України (порти Великої Одеси - Чорноморськ/Одеса) з порту NINGBO (Китай) становить від 1960 дол. США, тоді як вартість перевезення партії товару позивача становить 23786,83 грн. (або 998 доларів США по курсу на дату рахунку № 330390 від 09.01.2020 р.). Також відповідно до п.3.1.2 договору транспортно-експедиторських послуг від 06.03.2019 р. № 0012-Т/18 від свого імені укладає договори про страхування вантажів і контейнерів. Відповідно до п.2.1 цього договору організація всіх послуг здійснюється на підставі Заявки, яка є додатком та невід`ємною частиною договору. Відповідно п.3.3.1 Клієнт надає експедитору Заявку на організацію перевезення вантажів із зазначенням переліку послуг, що замовляються. При цьому, відповідно до п.4.1 ціна послуг погоджується в Заявці. Оскільки до митного органу Заявку, про яку йдеться у договорі, не надано, то неможливо встановити який перелік послуг було замовлено у експедитора, а відповідно і неможливо встановити числові значення витрат (складових митної вартості), які повинні додаватися при визначенні митної вартості товару. Крім цього, серед документів відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. А згідно правил Інкотермс 2010 на умовах поставки FOB продавець зобов`язаний надати покупцю на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування.

На думку відповідача, додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців. Також декларантом не подані усі необхідні додаткові документи, витребувані в рамках положень ст.53 МК України, а саме: 1) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

За результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу, - МД від 24.12.2019 р. №UA100060/2019/799154, а саме: 1,91 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 16776* 1,91 = 32042,16 дол. США.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновком відповідача про не підтвердження позивачем складових митної вартості товару, з огляду на ненадання належних документів на підтвердження вартості перевезення товарів.

Суд першої інстанції також врахував інформацію щодо вартості доставки 40-футового контейнера (40DV) до митного кордону України (порти Великої Одеси - Чорноморськ/Одеса) з порту NINGBO (Китай) фрахтового брокера ІМЕХTRANS (www.sea-freight.com.ua/ru/price), яка є більшою, ніж вартість тієї ж послуги, що вказана у документах позивача.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 23, 24 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів.

Поняття митної вартості є базовою категорією у системі митного законодавства з питань державної митної справи, оскільки саме на основі митної вартості здійснюється розрахунок митних платежів.

Відповідно до ст.cт. 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч.2 цієї статті.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Статтею 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до положень ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно приписів ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Стаття 57 МК України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст.58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч.4 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

Відповідно до положень ст.60 МК України, У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Таким чином, з аналізу положень Митного кодексу України вбачається, що митний орган здійснює контроль заявленої декларантом митної вартості шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості; має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості та в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару має повноваження витребувати додаткові документи, які дають змогу об`єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.

Однак, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

В рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем, в якості підстави для його прийняття зазначено, про те, що надані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей про митну вартість товарів, а складові митної вартості (фактурна вартість, транспортні витрати та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджені.

Відповідач посилався на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3.1 контракту №СH-UA-18/01/19 від 29.01.2018 року визначено, що поставка товару за цим контрактом здійснюється на умовах FOB-NINGBO, China в редакції INCONKOTERMS-2010.

Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) визначено, що умови поставки FOB (Free on Board) франко борт означає, що продавець виконав своє зобов`язання з поставки у момент переходу товару через поручні судна у порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту покупець має нести усі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару. За умовами FOB на продавця покладаються обов`язки з митного очищення товару для експорту.

Таким чином, згідно вказаного в контракті базису поставки FOB вартість страхування не включена у вартість товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, однак лише у разі якщо страхування здійснювалося.

Таким чином, коли окреме страхування не здійснювалось, відсутні підстави для включення ймовірної суми такого страхування до складу митної вартості товарів.

З матеріалів справи встановлено, що при митному оформленні товарів товариством були надані митному органу документи у підтвердження складових митної вартості, в тому числі, довідку про транспортні витрати № 47 від 09.01.2020 року, видану товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Оушен Лінк», який згідно умов договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів № 0012-Т/18 від 06.03.2018 року, укладеного з ТОВ «Строй Мир», є експедитором.

Згідно вказаної довідки, експедитором, який згідно договору надає транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів великотоннажних контейнерах морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги, необхідні для організації доставки вантажу, вказано, що страхування вантажу за межами території України не здійснювалось.

Таким чином, оскільки в даному випадку страхування не здійснювалось, відповідні документи митному органу не подавались, а митна вартість визначена без такої складової як страхування товару.

З огляду на зазначене, посилання митного органу на відсутність документів, що підтверджують страхування вантажу, як на обґрунтованість своїх рішень та дій, є необґрунтованим.

У рішенні про коригування митної вартості товарів митний орган посилався на те, що оскільки при декларуванні товару не надано Заявку, на підставі якої здійснюється організація всіх послуг за договором про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів № 0012-Т/18 від 06.03.2018 року, неможливим є встановлення числового значення витрат (складових митної вартості), які повинні додаватися при визначенні митної вартості товару.

Колегія суддів вважає вказаний висновок відповідача безпідставним, з огляду на наступне.

Як вже зазначалось вище, за умовами базисної поставки FOB, покупець оплачує перевезення, витрати по розвантаженню та транспортування до міста призначення товару.

Таким чином, у склад митної вартості обов`язково входять витрати позивача щодо транспортування товару.

Згідно п.1.1 договору від 06.03.2018 р. № 0012-Т/18 Експедитор зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Клієнта надати транспортно-експедиційні послуги з організації перевезення вантажів у великотоннажних контейнерах морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги, необхідні для організації доставки вантажу.

Пунктами 2.1-2.4 договору визначено, що організація виконання Експедитором визначених Договором послуг здійснюється на підставі Заявки, яка оформлюється та узгоджується Сторонами. Заявка є додатком та невід`ємною частиною Договору. В Заявці визначаються характеристика вантажу, його особливості, вага і кількість вантажу (контейнерів), маршрут, вид транспорту, вартість послуг (ставка) з урахуванням оплати Експедитору, перелік послуг, що замовляються, найменування вантажовідправника та вантажоодержувача та інші необхідні умови.

Заявка складається на кожне перевезення в письмовій формі, завіряється печаткою, підписується уповноваженою особою Клієнта та передається Експедитору засобами факсимільного зв`язку або електронної пошти. Після отримання Заявки Експедитор повідомляє Клієнта про можливість або неможливість виконання перевезення на викладених у Заявці умовах. У випадку прийняття, Експедитор завіряє Заявку на перевезення своєю печаткою і підписом уповноваженої особи та повертає її Клієнту за допомогою факсимільного зв`язку або електронної пошти.

Відповідно до п.п. 3.1.1, 3.1.2 договору Експедитор організовує перевезення контейнерних вантажів Клієнта морським, залізничним, автомобільним транспортом, відповідно до умов Договору та Заявки Клієнта, включаючи організацію перевалки і зберігання контейнерів та інші операції, необхідні для виконання Договору та Заявки Клієнта; укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, збереження вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. перепакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів; проводить розрахунки з ними, сплачує мито, збори та інші обов`язкові платежі за рахунок коштів Клієнта.

Згідно п.3.3.1 договору Клієнт надає Експедитору письмову Заявку на організацію перевезення вантажів, із зазначенням переліку послуг, що замовляються у Експедитора за підписом уповноважених осіб.

Вказана заявка не була надана митному органу при декларуванні позивачем товарів для митного оформлення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, посилався на те, що саме Заявка є основним документом, в якому узгоджуються питання переліку послуг та ціна, а надані позивачем документи не підтверджують понесені товариством транспортні витрати.

Колегія суддів вважає помилковим зазначені висновки суду, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 4.3 Договору від 06.03.2018 р. № 0012-Т/18, оплата робіт та послуг здійснюється клієнтом протягом трьох банківських днів з часу пред`явлення рахунку на умовах передплати, якщо в заявці або інших додатках до Договору на конкретну партію вантажу не узгоджені інші терміни, порядок і умови розрахунку.

Остаточні розрахунки сторонами здійснюються з врахуванням фактичних витрат Експедитора. У разі якщо витрати Експедитора перевищили узгоджену сторонами суму, клієнт компенсує понесені Експедитором додаткові витрати, що підтверджуються документально (п.4.4. Договору).

Таким чином, за умовами договору, оплата витрат, понесених Експедитором здійснюється саме на підставі рахунку, що виставляється Експедитором Клієнту. Крім того, узгоджена у Заявці ціна за надані послуги не є остаточною та може змінюватись в залежності від фактично понесених Експедитором витрат.

Як встановлено в ході розгляду справи, згідно картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, декларантом, у підтвердження митної вартості товарів, серед інших документів були надані: рахунок на оплату від 09.01.2020 р. № 330390, виставлений ТОВ «Глобал Оушен Лінк», в якому вказано послуги, які надавались Експедитором та їх вартість, а також довідку про транспортні витрати від 09.01.2020 р. № 47, в якій вказано вартість морського транспортування до митного кордону України контейнера за коносаментом NBS 19120520 та вартість експедиторських послуг за межами України.

Вартість послуг у вказаних документах співпадає.

Колегія суддів вважає, що надані позивачем документи у повній мірі підтверджують вартість понесених товариством витрат на транспортування товару та експедиторські послуги за межами території України та є достатніми для визначення вказаної складової митної вартості.

В свою чергу, ненадання заявки, з урахуванням наданих позивачем інших достатніх документів у підтвердження вартості транспортних витрат, не може розцінюватись як не підтвердження зазначеної складової митної вартості.

Колегія суддів також враховує, що суми витрат, понесених Експедитором на перевезення товарів та надання інших транспортно-експедиторських послуг за межами території України вказані у рахунку на оплату від 09.01.2020 р. № 330390 і у довідці про транспортні витрати від 09.01.2020 р. № 47 повністю співпадають з сумами витрат, вказаними у заявці, яка була надана товариством до суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивачем були надані до митного органу всі необхідні документи у підтвердження витрат на транспортування товару, які є складовою митної вартості товару, а посилання митного органу не неможливість встановлення числового значення витрат, які повинні додаватись при визначення митної вартості товарів є безпідставними.

Колегія суддів також вважає необґрунтованим неприйняття судом першої інстанції до уваги рахунку на оплату від 09.01.2020 р. № 330390 і довідки про транспортні витрати від 09.01.2020 р. № 47, з огляду на те, що вони видані не перевізником, а експедитором - ТОВ "Глобал Оушен Лінк".

Так, за умовами укладеного договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів № 0012-Т/18 від 06.03.2018 року, укладеного між ТОВ «Строй Мир» та ТОВ "Глобал Оушен Лінк" (експедитор), саме експедитор здійснює організацію перевезення вантажів для позивача для чого укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами та ін. Також за умовами цього договору Клієнт здійснює оплату послуг за цим договором згідно рахунку, наданого експедитором.

Безпосередньо ТОВ «Строй Мир» не укладає договорів перевезення, не має безпосередніх відносин з перевізниками.

Належним підтвердженням виконання умов укладеного договору транспортного експедирування (перевезення вантажу) є документи, складені саме експедитором.

Таким чином, надані позивачем документи щодо вартості транспортних послуг, складені ТОВ "Глобал Оушен Лінк" є належним підтвердженням понесених позивачем витрат.

Крім того, митним органом взагалі не витребовувались документи щодо транспортування вантажу, складені перевізником такого вантажу, а тому зазначення судом першої інстанції на обґрунтованість прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів, з огляду на ненадання таких документів, є безпідставним.

В рішенні про коригування митної вартості митний орган також посилався на те, що згідно відомостей інтернет-ресурсу www.sea-freight.com.ua/ru/price вартість доставки 40-футового контейнера підвищеної місткості з порту NINGBO (Китай) до митного кордону України становить більше, ніж зазначено декларантом.

Колегія суддів зазначає, що згідно рахунку ТОВ "Глобал Оушен Лінк" від 09.01.2020 р., наданого ТОВ "Строй Мир" на виконання договору № 0012-Т/18 від 06.03.2018 року, сторони дійшли згоди про те, що вартість перевезення вантажу (чотирьох 40-фунтових контейнерів) за межами державного кордону становить 23 548,49 грн.

Таким чином, за наявності інформації щодо узгодженої сторонами суми витрат на перевезення товару, необґрунтованими є посилання відповідача на інформацію з інтернет ресурсів інших суб`єктів господарювання, як на підставу для коригування митної вартості товарів.

Щодо посилань відповідача на те, що додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців, то колегія суддів зазначає, що прайс-лист це документ інформаційного характеру, який містить список цін та слугує способом для продавця розповсюджувати інформацію про товар, та за жодних умов не може бути первинним документом для визначення митної вартості товару.

В комерційній практиці при просуванні товару на ринок одним із методів встановлення контактів з потенційними покупцями є направлення продавцем комерційної пропозиції (оферти) або прейскуранта (прайс-листа).

При розгляді наданих декларантом каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару контролюючий орган має упевнитись, що інформацію, яка міститься в зазначених документах, можна ідентифікувати з поставкою оцінюваних товарів.

Позивачем при митному оформленні товарів був поданий митниці прайс-лист, в якому ціна товару, пред`явленого до митного оформлення повністю збігається з задекларованою позивачем ціною товару.

Що стосується посилань Митниці на ненадання декларантом додатково витребуваних доказів, а саме: висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини, а також копії митної декларації країни відправлення, слід зазначити, що вказані документи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 МК України, не є основними та обов`язковими документами, які підтверджують митну вартість товарів. Слід зауважити, що висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, а також декларація країни відправлення надаються на письмову вимогу митниці виключно у випадку їх наявності у декларанта.

Крім того, відсутність таких додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Так само й інших юридичних фактів, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Варто зазначити, що рішення про коригування митної вартості товарів, яке є предметом спору у даній справі, не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Крім того, в оскаржуваному рішенні відсутня вказівка на товар, інформація щодо митної вартості за яким взята відповідачем за основу при коригуванні митної вартості товарів позивача.

При цьому, ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій Чорноморською митницею Держмитслужби не надано копій декларацій, за якими скориговано вартість імпортованого ТОВ "Строй Мир» товару.

Колегія суддів зазначає, що навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Колегія суддів вважає, що позивачем доведено та матеріалами справи підтверджено, що надані для митного оформлення товару документи не містять розбіжностей, в них відсутні ознаки підробки та вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення митного органу є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Натомість, митним органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення, не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст. 57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Отже, позовні вимоги ТОВ "Строй Мир" про визнання протиправним та скасування рішення № UA508040/2020/000005/2 від 16.01.2020 року про коригування митної вартості товарів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального або матеріального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, на підставі ст.317 КАС України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні позивача до суду ним було сплачено судовий збір у розмірі 6091,75 грн. згідно платіжного доручення № 16 від 20.01.2020 року на суму 2102 грн. та платіжного доручення № 63 від 30.01.2020 року на суму 3989,75 грн. При зверненні до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3153 грн. згідно платіжного доручення № 95 від 10.06.2020 року на суму 3153 грн.

З урахуванням задоволення позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби понесених позивачем судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 9244,75 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" -задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби № UA508040/2020/000005/2 від 16.01.2020 року про коригування митної вартості товарів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" (73000, м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км, ) сплачений судовий збір у розмірі 9244 (дев`ять тисяч двісті сорок чотири) грн. 75 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 19.10.2020 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька