Справа № 753/24212/19
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сейко Романа Руслановича на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 29 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сейко Романа Руслановича, за участю третьої особи: Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сейко Романа Руслановича, за участю третьої особи: Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 26 травня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову лейтенанта поліції Сейко Романа Руслановича, серії ЕАВ № 1280998 від 30 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрито справу про адміністративне правопорушення.

27 травня 2020 року від представника позивача надійшла заява про стягнення судових витрат, оскільки судом не вирішено питання про стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу адвокатом саме у розмірі 5400 гривень.

Додатковим судовим рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 29 липня 2020 року вказану заяву задоволено частково, стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2 700 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частино 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача по справі №753/24212/19 був адвокат Фекете Йосип Йосипович, який діяв на підставі ордеру серії КС № 529408 та договору про надання правової допомоги №01085 від 13.12.2019.

26 травня 2020 року сторонами підписано додаток №3, відповідно до якого позивачу послуги на загальну суму 5400 грн. надані у повному обсязі, претензій сторони не мають.

Вказані послуги були сплачені повністю, що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською квитанцією від 27.05.2020.

Згідно з частиною 7 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12.09.2018 (справа №810/4749/15) зазначив, що з аналізу положень ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також Верховний Суд у постанові від 22.12.2018 (справа №826/856/18) зазначив про те, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд звертає увагу, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина восьма статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 45, 46), відповідач та третя особа були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 29 липня 2020 року для вирішення питання ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №753/24212/19.

Втім клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, ані відповідачем, ані третьою особою подано не було, в судове засідання представники сторін не з`явились.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги, що позов ОСОБА_1 про скасування постанови задоволено частково, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Житомирській області на користь позивача Ѕ частини судових витрат, що становить 2 700 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сейко Романа Руслановича залишити без задоволення, а додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Г.В.Земляна

суддя В.В.Файдюк