Справа № 460/5259/20
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2020 року м. Рівне №460/5259/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М. Недашківської, за участю: секретаря судового засідання Т.А. Самкової; представника позивача - адвоката В.В. Шевчука; представника відповідача - не прибув; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 26.03.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість в розмірі 23891 грн. 16 коп., та № від 26.03.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання по миту на товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами в розмірі 10859 грн. 63 коп.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, за наслідками документальної позапланової перевірки відносно позивача прийняті податкові повідомлення-рішення про збільшення грошових зобов`язань зі сплати мита та податку на додану вартість щодо перевірки правильності нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару - автомобіля з поданням митної декларації від 30.08.2018 №UA205090/2018/070470. Позивач вказує, що придбавши автомобіль марки RENAULT модель MEGANE, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та подавши до митного органу декларацію щодо його митного оформлення, ним були надані усі належні та достовірні документи щодо придбання автомобіля. Митне оформлення автомобіля відбулося не за ціною договору - за основним методом визначення митної вартості товару, а за резервним - другорядним, що свідчить про погодження митним органом митної вартості. Вказує, що відповідач не мав правових підстав для донарахування грошових зобов`язань, оскільки отримані від Литовської Республіки документи жодним чином не свідчать про заявлення позивачем митному органу недостовірної інформації щодо вартості автомобіля. Просив задовольнити позов повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що до контролюючого органу надійшла від митних органів Литовської Республіки інформація, відповідно до якої встановлено невідповідність відомостей щодо митної вартості автомобіля: в графі 22 «Валюта та загальна сума за рахунком» МД №UA205090/2018/070470 від 30.08.2018 зазначено суму 1500,00 Євро, заявлені митна вартість становить - 1900,00 Євро; однак відповідно до документів, надісланих митними органами Литовської Республіки, а саме: митної декларації від 27.08.2018 №18LTKC0100EK0E1268, згідно якої здійснено експорт КТЗ марки RENAULT модель MEGANE, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , рахунку-фактури від 27.08.2018 серії TSN №2804, квитанції про отримання готівки від 27.08.2018, вартість автомобіля становить 4500,00 Євро (147526,89 грн. на дату митного оформлення КТЗ); відправником є компанія UAB «T&S MOBILE», Kauno g. 151, 68228 MARIJAMPOLE, LT, отримувач - ОСОБА_1 . Таким чином, контролюючий орган мав усі підстави для збільшення грошових зобов`язань щодо сплати мита та податку на додану вартість, оскільки під час проведення перевірки встановлено факт заниження позивачем податкових зобов`язань при митному оформленні автомобіля. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 22.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 18.08.2020.

Ухвалою суду від 18.08.2020 підготовче засідання відкладене на 15.09.2020.

Ухвалою суду від 15.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 13.10.2020.

У судове засідання прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов повністю.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, оскільки підстави для відкладення розгляду справи у порядку статей 205, 223 КАС України відсутні.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 13.10.2020.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб та самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Рівненській області проведено документальну невиїзну перевірку дотримання громадянином ОСОБА_1 вимог законодавства, за результатами якої складений Акт «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації від 30.08.2018 №UA205090/2018/070470» від 13.03.2019 №524/17-00-13-04/ (далі іменується - Акт перевірки) (а.с. 7).

На підставі Акта перевірки контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 26.03.2019:

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «мито на товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами» у загальному розмірі 10859,63 грн., у тому числі: за податковим зобов`язанням - 8687,70 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2171,93 грн. (далі іменується - ППР №) (а.с. 10);

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів» у загальному розмірі 23891,16 грн., у тому числі: за податковим зобов`язанням - 19112,963 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 4778,23 грн. (далі іменується - ППР №) (а.с. 11) (разом іменуються - ППР).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень - ППР № та №, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Розділ IV «Висновки» Акта перевірки містить наступний опис: «Документальною позаплановою перевіркою дотримання громадянином ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації від 30.08.2018 №UA205090/2018/070470, встановлено порушення:

статті 49, частини 1 статті 51, статті 52, частини 2 статті 53, статті 257, частини 1 та 2 статті 270, частини 1 статті 272, частини 2 статті 277, статті 278, статті 289 МКУ, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті мита на загальну суму 8687,70 грн.;

статті 49, частини 1 статті 51, статті 52, частини 2 статті 53, статті 257, частини 1 та 2 статті 270, статті 289 МКУ, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1. статті 190 ПКУ, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 19112,93 грн.».

Актом перевірки встановлено, що громадянином ОСОБА_1 за митною декларацією №UA205090/2018/070470 від 30.08.2018 ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки RENAULT модель MEGANE, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, модельний рік - 2012; загальна вартість КТЗ згідно рахунку-фактури №6003 від 21.08.2018 - 49175,63 грн. (1500,00 Євро); загальна митна вартість - 1900 Євро.

При митному оформленні КТЗ сплачені наступні митні платежі: ввізне мито - 6228,91 грн., акцизний податок - 4933,40 грн., податок на додану вартість - 14690,29 грн.

Контролюючий орган вказує, що за результатами порівняльного аналізу електронної копії митної декларації та інформації, що стосується товару, митне оформлення якого завершено, отриманої від митних органів Литовської Республіки, встановлено невідповідність відомостей щодо митної вартості КТЗ:

в графі 22 «Валюта та загальна сума за рахунком» МД №UA205090/2018/070470 від 30.08.2018 зазначено суму 1500,00 Євро, заявлені митна вартість становить - 1900,00 Євро;

однак відповідно до документів, надісланих митними органами Литовської Республіки, а саме: митної декларації від 27.08.2018 №18LTKC0100EK0E1268, згідно якої здійснено експорт КТЗ марки RENAULT модель MEGANE, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , рахунку-фактури від 27.08.2018 серії TSN №2804, квитанції про отримання готівки від 27.08.2018, вартість автомобіля становить 4500,00 Євро (147526,89 грн. на дату митного оформлення КТЗ); відправником є компанія UAB «T&S MOBILE», Kauno g. 151, 68228 MARIJAMPOLE, LT, отримувач - ОСОБА_1 .

В Акті перевірки вказано, що встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму у розмірі 27800,63 грн., у тому числі: ввізне мито - 8687,70 грн., ПДВ - 19112,93 грн.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (далі іменується - ПК України), контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України. Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України (пункт 41.3 статті 41 ПК України).

За правилами частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 (далі іменується - МК України), орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до частини першої статті 345 МК України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України (частина друга статті 345 МК України).

За приписами частини третьої статті 345 МК України, органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо:

1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Частиною четвертою статті 345 МК України встановлено, що під час проведення документальної перевірки посадові особи органу доходів і зборів повинні реалізовувати визначені цим Кодексом повноваження виключно в обсязі, необхідному для з`ясування питань перевірки.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України (частина шоста статті 345 МК України).

Відповідно до частини першої статті 351 МК України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Частиною другою статті 351 МК України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 ПК України, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

За правилами підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Системний аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що органи ДФС (ДПС) з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів мають право проводити документальні перевірки після завершення процедури митного оформлення та випуску товарів.

При цьому підставою для проведення документальної невиїзної перевірки, згідно з пунктом 2 частини другої статті 351 МК України, є, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про недостовірність відомостей, що містяться в поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено. За результатами проведеної документальної перевірки контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Судом встановлено, що заявлена митна вартість КТЗ за МД від 30.08.2018 №UA205090/2018/070470 була визнана та погоджена митним органом за передбаченим статтею 64 МК України другорядним методом визначення митної вартості - резервним - рядок 43 «Код МВВ» - «6» (а.с. 39).

Тобто, митне оформлення КТЗ відбулося не за заявленим основним методом визначення митної вартості КТЗ на рівні 1500 Євро, що вказана у рахунку-фактурі від 21.08.2018 №6003 (а.с. 41), а на рівні 1900 Євро за другорядним методом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина п`ята статті 242 КАС України).

У постанові від 11.02.2020 (справа №808/1236/16) Верховний Суд дійшов наступного правового висновку: « У разі якщо митний орган, приймаючи ВМД, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов`язань, проте у разі якщо митний орган не визначав митну вартість товару, а така вартість була визначена платником податку самостійно, то митний орган вправі здійснювати митний контроль і після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України».

Тобто, під час митного оформлення КТЗ митний орган в результаті митних консультацій з декларантом здійснив митне оформлення КТЗ за другорядним (резервним) методом визначення митної вартості товару, то свідчить про його повну згоду із ціною товару, яка впливає на розмір митних платежів.

В свою чергу, відповідачем не доведено наявність неправдивих відомостей щодо ціни товару, заявлену під час митного оформлення КТЗ, оскільки:

(1) відповідно до митної декларації від 27.08.2018 №18LTKC0100EK0E1268, згідно якої здійснено експорт КТЗ марки RENAULT модель MEGANE, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка використана відповідачем, відправником автомобіля є компанія UAB «T&S MOBILE», Kauno g. 151, 68228 MARIJAMPOLE, LT, натомість відповідно до рахунку-фактури від 21.08.2018 №6003, яка використана митним органом при митному оформленні КТЗ, відправником є інша компанія - WERNER EGELAND Automomillogistik GmbH & Co. RG;

(2) відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що рахунок-фактура від 27.08.2018 серії TSN №2804 на суму 4500 Євро стосується компанії, у якої декларант придбав автомобіль;

(3) відповідачем не надано жодного підтвердження того, що такий документ, як квитанція про отримання готівки від 27.08.2018 про вартість автомобіля на рівні 4500,00 Євро (147526,89 грн. на дату митного оформлення КТЗ) стосується декларанта чи особи, у якої придбано КТЗ;

(4) контролюючим органом не надано і доказів звернення до контролюючих органів Литовської Республіки, з метою фактичного встановлення обставин щодо спірних господарських операцій та фактичної ціни поставленої продукції;

(5) експорт за декларацією від 27.08.2018 №18LTKC0100EK0E1268 не підтверджений (а.с. 12).

Суд зазначає, що надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, є лише підставою для проведення перевірки.

В свою чергу, під час проведення перевірки контролюючий орган зобов`язаний вжити усіх заходів щодо встановлення дійсних обставин, зокрема, звернутися до відповідної іноземної держави із запитами про надання підтверджуючих документів; звернутися до платника податків, щодо якого здійснюється перевірка, із запитом про надання пояснень чи підтверджуючих документів.

У даному випадку, відповідач не вчиняв таких дій в межах процедури проведення перевірки, а лише використав документи, які йому надані від митного органу - Волинської митниці ДФС (лист від 05.02.2019 (а.с. 33)).

Окрім того, відповідач не надав суду пояснення щодо можливості використання ним під час проведення перевірки документів саме іноземною мовою без офіційного перекладу, що ставить під сумнів самі висновки фіскального органу по суті. Доказів залучення перекладача також не надано.

Як зазначалося вище, відповідно до пункту 2 частини другої статті 351 МК України, документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Тобто, документальна виїзна перевірка за таким предметом може бути проведена у випадку надходження саме документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів та недостовірність відомостей, що в них містяться.

Зі змісту листа від 05.02.2019, який надісланий відповідачу від Волинської митниці ДФС (який був підставою для проведення перевірки) вбачається, що Волинська митниця ДФС повідомляє про надходження на її адресу листа Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України, яким отримано звернення митних органів Литовської Республіки про надання адміністративної допомоги у підтвердженні фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів (а.с. 33).

Тобто, факту надходження до контролюючого органу від Литовської республіки інформації саме про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів та недостовірність відомостей, не встановлено. У даному випадку від Литовської республіки надійшло лише звернення щодо надання адміністративної допомоги у підтвердженні фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів.

Таким чином, контролюючий орган всупереч вимог процесуального законодавства не довів, що позивач заявив недостовірні дані при митному оформленні КТЗ, що імпортував на митну територію України, а відтак визначення грошових зобов`язань з ПДВ та мита, згідно оскаржуваних ППР є безпідставним.

За правилами частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №163/861/19 позов ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил задоволено повністю: постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 03.04.2019 в справі про порушення митних правил №0631/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнано протиправною і скасовано; провадження в справі за протоколом про порушення митних правил №0631/20500/19 закрито (а.с. 13).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишено без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 15.10.2019 року у справі №163/861/19 - без змін (а.с. 16).

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частина друга статті 255 КАС України).

За правилами частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина друга статті 370 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Так, рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №163/861/19 встановлено наступне:

«Крім цього, з досліджених матеріалів справи встановлено, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та головним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення були одержані від литовських митних органів експортна митна декларація №18LTKC0100EK0E1268, рахунку-фактури серії TSN № 2804. Між відомостями цієї експортної декларації, рахунком-фактурою і наданими для митного оформлення транспортного засобу на території України документами дійсно є невідповідність щодо вартості транспортного засобу. Однак сама по собі експортна декларації доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці. Покупцем товару в декларації зазначений ОСОБА_1 однак доказів того, що він мав причетність до оформлення цієї декларації, при розгляді протоколу і винесені оскаржуваної постанови не здобуто. Експортна декларація №18LTKC0100EK0E1268 для митного оформлення надавалась експортером, тобто компанією UAB «T&S MOBILE», яка виступала і декларантом. Як вбачається із інформації з мережі Інтернет-сайту щодо стану експортних MRN (для міжнародних перевезень), митна декларація № 18LTKC0100EK0E1268 перебуває у стані підтвердження експорту»;

«З наведених міркувань суд вважає, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару. Такі документи лише свідчать, що литовська компанія UAB «T&S MOBILE» задекларувала, але не здійснила експорт транспортного засобу з ЄС».

Вказані вище обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому додатково підтверджують факт відсутності у діях позивача ознак навмисного приховування від митного органу документів чи надання недостовірних відомостей при митному оформленні КТЗ.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних рішень - ППР у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень як в частинах визначення грошових зобов`язань зі сплати мита та ПДВ за основними податковими зобов`язаннями, так і в частинах застосування штрафних (фінансових) санкцій.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп., сплачена відповідно до квитанції від 15.07.2020, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Відінська, 12; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 26 березня 2019 року № та №.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Рівненській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20 жовтня 2020 року.

Суддя К.М. Недашківська