Справа № 340/661/20
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/661/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області до комунального некомерційного підприємства «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Вільшанської районної ради про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),-

В И К Л А Д О Б С Т А В И Н:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області звернулося до суду з позовною заявою про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до комунального некомерційного підприємства «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області () у вигляді заборони експлуатації будівлі поліклінічного відділення комунального некомерційного підприємства «Вільшанської центральної районної лікарні» Вільшанської районної ради, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Вільшанський район, смт. Вільшанка, вул. Миру, 30, шляхом заборони її використання (експлуатації) комунальним некомерційним підприємством «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області та опечатування (опломбування) вхідних дверей до вказаної будівлі до повного усунення порушень вимог пожежної безпеки.

Позов мотивовано тим, що за результатами проведеної перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки були виявлені порушення, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а тому є підстави для застосування до відповідача заходів реагування згідно статті 70 Кодексу цивільного захисту України.

Ухвалою судді від 02.03.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом та призначено судове засідання на 20.03.2020 р. Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача, у разі усунення порушень вказаних в акті перевірки №26 від 31.01.2020 р. (а.с.36-37).

У судове засідання 20.03.2020 року позивач не з`явився, до суду надійшло клопотання від управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (надалі позивач) про надання часу для примирення та зупинення провадження у даній справі (а.с.66). КНП «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області (надалі відповідач) в судове засідання не з`явилось, надавши суду клопотання про надання часу для примирення, з огляду на те, що із 5 вказаних в акті порушень 2 усунуто в повному обсязі, по інших 3 порушеннях вживаються заходи для їх усунення (а.с.45-47). Третьою особою, що також не з`явилась в судове засідання, надано лист, в якому підтвердила інформацію викладену в клопотання відповідача та просила провадження у справі зупинити до примирення сторін (а.с.53-54).

Ухвалою суду від 20.03.2020 року клопотання сторін задоволено, провадження у справі зупинено до 18.06.2020 року (а.с.68).

У судове засідання призначене на 18.06.2020 року сторони не з`явились, до суду надійшло клопотання від позивача про продовження строку зупинення провадження у даній справі до 21.09.2020 року (а.с.77). Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про продовження зупинення провадження у справі та зазначивши про надання часу для примирення, з огляду на те, що із 5 вказаних в акті порушень 2 усунуто в повному обсязі, по інших 3 порушеннях вживаються заходи (а.с.92-93). Зокрема вказано, що 17.03.2020 року було укладено договір № 458 з виконання проектних робіт з монтажу системи пожежної сигналізації, виготовлено проект на установку системи пожежної сигналізації в будівлі поліклінічного відділення комунального некомерційного підприємства «Вільшанська центральна районна лікарня», а в липні-серпні 2020 заплановано розгляд питання про виділення коштів на усунення недоліків протипожежного характеру на сесії Вільшанської районної ради (а.с.92-93). Однак порушення в повному обсязі не усунуті у зв`язку із карантином, який установлено на усій території України з 12 березня до 11 травин 2020 року та з метою недопущення розповсюдження коронавірусу СОVID-19, для убезпечення від ризику життя та здоров`я людей (а.с.92-93).

Третя особа в судове засідання також не з`явилась, жодних клопотань та/або пояснень не надала.

Ухвалою суду від 18.06.2020 року клопотання сторін задоволено, продовжено строк зупинення провадження у справі до 21.09.2020 року (а.с.95).

Судове засідання призначене на 21.09.2020 року було відкладено на 15.10.2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

У судове засідання 15.10.2020 року сторони та третя особа не з`явились, до суду надійшло клопотання від позивача про продовження строку зупинення провадження у даній справі до 21.12.2020 року (а.с.111). Відповідачем суду не надано жодних клопотань та/або пояснень, а також документальних доказів усунення решти трьох порушень пожежної безпеки. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження (а.с.120).

Ухвалою суду від 21.10.2020 року відмовлено у задоволенні заяви предстаника позивача, провадження у справі поновлено.

Відповідачем відзив на позов не надано.

Згідно частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Через неявку сторін та третьої особи в судове засідання, суд ухвалив провести розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження), дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд

В С Т А Н О В И В:

Комунальне некомерційне підприємство «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області () 17.05.1999 року зареєстроване як юридична особа, дата запису: 02.05.2019 р., номер запису: 0000406.

Відповідно до інформаційного листа (довідки) комунального некомерційного підприємства «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області від 31.01.2020 № 27 всі будівлі, які розташовані за адресою: Кіровоградська область, Вільшанський район, смт Вільшанка, вул. Миру, 30 знаходяться на балансі Вільшанської районної ради (а.с.15).

Основним видом діяльності КНП «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області є діяльність лікарняних закладів (КВЕД 86.10).

Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (Вільшанським районним відділом) на виконання доручення Прем`єр - міністра України від 11.12.2019 року № 44205/1/1/1-19, протокольного рішення засідання Кабінету Міністрів України від 06.12.2019 року, доручення ДСНС України від 11.12.2019 року № 02-17767/261 «Про проведення перевірок» та наказу Вільшанського районного відділу УДСНС України у Кіровоградській області від 13.12.2019 №33 «Про проведення перевірок», з метою здійснення контролю за виконанням вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» проведено позапланову перевірку КНП «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області (а.с.16), що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Вільшанський район, смт Вільшанка, вул. Миру, 30.

За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 31.01.2020 № 26 (а.с.18-28), яким виявлено порушення Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗУ), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 №1417, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (далі - ППБУ), Державних будівельних норм України Системи протипожежного захисту, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.11.2014 № 312 (далі - ДБН В.2.5-56:2014), а саме:

- дерев`яні елементи горищного покриття будівлі поліклінічного відділення не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (пункти 2.5 2.6 глави 2 розділу III ППБУ);

- будівлю поліклінічного відділення не обладнано системою протипожежного захисту (автоматичною пожежною сигналізацією) (пункт 1.2 розділу V ППБУ; пункт 8.1 додатку А таблиці А.1 ДБН В.2.5-56:2014);

- не забезпечено захист будівлі поліклінічного відділення від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (наявні пристрої блискавкозахисту знаходяться у несправному стані) (пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ);

- не забезпечено будівлю поліклінічного відділення вогнегасниками згідно з нормами належності (пункт 3.9 глави 3 розділу V ППБУ);

- не здійснено на першому поверсі будівлі поліклінічного відділення в кабінеті стоматології з`єднання відгалуження окінцювання жил проводів і кабелів за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискання (пункт 1.6 глави 1 розділу IV ППБУ).

Копію акта перевірки вручено 31.01.2020 року директору КНП «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області Нездвецькому В.Г. Жодних зауважень або заперечень з боку керівництва об`єкта щодо здійснення перевірки та складеного Акта не надходило.

Вважаючи дані порушення такими, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Суд погоджується з висновком позивача, що встановлені порушення, які не були відповідачем усунуті протягом тривалого часу, дійсно можуть створювати загрозу здоров`ю та життю людей, що перебувають, працюють та відвідують лікарню (будівлю поліклінічного відділення).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 64 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України) центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Згідно з підпункту 39 пункту 4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052, ДСНС України відповідно до покладених на неї завдань організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання.

Відповідно до підпункту 27 пункту 4 Положення про Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (далі Управління), затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 року № 3 (у редакції наказу ДСНС України від 12.11.2018 року № 661), Управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання.

Частиною 1 статті 66 КЦЗ України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Абзац перший частини 5 статті 4 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності: виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частина 7 статті 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності: на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Частина 2 статті 12 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності: у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Санкція, що застосовується до суб`єкта господарювання при першому порушенні, не може бути вищою за мінімальну санкцію, передбачену відповідним законом.

Як встановлено судом, позивачем проведено позапланову перевірку КНП «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області, що знаходиться за адресою: вул. Миру, 30, смт. Вільшанка, Кіровоградська область, з метою додержання вимог пожежної безпеки.

Під час розгляду справи в суді, відповідачем із 5 порушень, зафіксованих в акті перевірки, усунено 2, отже не усуненими недоліками залишись порушення:

- дерев`яні елементи горищного покриття будівлі поліклінічного відділення не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (пункти 2.5 2.6 глави 2 розділу III ППБУ);

- будівлю поліклінічного відділення не обладнано системою протипожежного захисту (автоматичною пожежною сигналізацією) (пункт 1.2 розділу V ППБУ; пункт 8.1 додатку А таблиці А.1 ДБН В.2.5-56:2014);

- не забезпечено захист будівлі поліклінічного відділення від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (наявні пристрої блискавкозахисту знаходяться у несправному стані) (пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ);

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що зазначені недоліки відповідачем не усунуті з дати їх виявлення 31 січня 2020 року.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, відзив до суду не подав.

До суду надійшла заява позивача від 17.09.2020 року про продовження зупинення провадження у справі до 21.12.2020 року (а.с.111), однак від відповідача жодних заяв до суду з 18.06.2020 року (винесеннясудом ухвали про продовження процесуальних строків зупинення провадження у справі) не надходило ,доказів в підтвердження усунення відповідачем решти поружень пожежної безпеки не надано.

Відтак, жодних реальних заходів, спрямованих на усунення порушень, встановлених позивачем, відповідач протягом майже 8 місяців не вжив, а відтак суд відхиляє докази щодо усунення порушень встановлених позаплановою перевіркою, з огляду на те, що перевіркою зафіксовані порушення були ще 31.01.2019 року, тобто ще за 1,5 місяці до початку противопандемічних заходів. Відповідач мав час для вжиття заходів по усунення порушень встановлених перевіркою.

Пункти 29, 33 та 43 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України визначають, що об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, який згідно із законом вважається таким, на якому є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Пунктами 1, 3 та 4 частини 1 статті 7 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Згідно пункту 21 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.

Дослідивши подані матеріали, в тому числі й акти перевірки та проаналізувавши викладені в них порушення, суд зауважує, що подальша експлуатація будівлі поліклінічного відділення КНП «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області створює загрозу життю та здоров`ю людей, що працюють та відвідують вказаний об`єкт.

Так, відсутність вогнезахисної обробки дерев`яних конструкцій будівлі поліклінічного відділення КНП «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області під впливом небезпечних факторів пожежі призводить до швидкого поширення пожежі (руйнування), зі збільшенням виділення продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур та їх розповсюдження до шляхів евакуації, що унеможливить евакуацію людей, як наслідок створиться загроза їхньому життю та здоров`ю.

Відсутність систем пожежної сигналізації та оповіщення призведе до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебуватимуть в будівлі поліклінічного відділення КНП «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області, у зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть неефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей та призведуть до їх отруєння, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння.

Відсутність пристроїв захисту будівлі від прямих ударів блискавки, у разі удару блискавки не зможуть захистити від небезпечного іскріння, полум`я та електричного струму, що виникне у результаті дії високої напруги на струмопровідні частини конструкцій, апаратів, агрегатів, що буде сприяти виникненню пожежі з її небезпечними факторами для людини.

Таким чином, встановлені позивачем порушення дійсно створювати загрозу здоров`ю та життю людей, що працюють та відвідують будівлю поліклінічного відділення КНП «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області, оскільки не усунення яких може призвести, у разі здійснення пожежі, до невідворотних наслідків у вигляді загибелі людей.

Суд наголошує, що забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частинами 1 та 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

З огляду на викладене, підставою для застосування заходів реагування є встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Пункт 4 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014р. № 1417, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697: пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

За результатами перевірки не усунено відповідачем 3 порушення вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, як працюючого персоналу, так і інших громадян (відвідувачі), які можуть там знаходитись, так і осіб, які будуть здійснювати ліквідацію надзвичайної ситуації (пожежі), в разі її виникнення.

Результати перевірки було зафіксовано актом №26 від 31.01.2020 року, в подальшому підтверджені актом №76 від 16.09.2020 року, які мають доказове значення.

Таким чином, фіксування в акті перевірки порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і є їх встановленням в розумінні частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, що є підставою для застосування заходів реагування.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховного Суду у постанові від 24 липня 2018 року по справі №813/5461/15 (провадження №К/9901/4616/18), а згідно частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданого позову, суд виходить з наступного.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.

При цьому, обов`язок щодо забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки покладено на суб`єкта господарювання незалежно від того, чи є він власником або користувачем відповідного об`єкта. Виникненню такого обов`язку кореспондує здійснення господарської діяльності за відповідною адресою.

Разом з тим, при обранні заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли і тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №826/11480/17, від 26 лютого 2020 року у справі № 826/7073/18, від 25 лютого 2020 року у справі № 826/15768/18.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, у разі заперечення проти позову, відповідач повинен довести факт усунення встановлених позивачем порушень.

Натомість документальних доказів усунення встановлених позивачем порушень до суду не надано. Крім того, суд зауважує, що станом на день розгляду справи в суді пройшло більше 8 місяців з дня виявлення порушень пожежної безпеки, що є досить тривалим строком для можливості усунути недоліки, в іншому випадку такий об`єкт не може бути використаний для відпочинку людей.

З огляду на відсутність доказів усунення 3-х виявлених порушень, зазначених в акті перевірки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законним та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в закладі охорони здоров`я.

У постанові Верховного Суду від 18.09.2018 р. по справі № 826/12258/14 зазначено, що захід реагування у вигляді повного зупинення є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

При цьому, згідно з п. 35-36 постанови Верховного Суду від 28.02.2019 р. по справі № 810/2400/18, недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Відповідно до п.41 постанови Верховного Суду від 31.07.2019 р. по справі № 2040/6351/18, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

У п. 48 постанови Верховного Суду від 04.06.2019 р. по справі № 809/443/16 та п.45 постанови Верховного Суду від 31.07.2019 по справі № 2040/6351/18 зазначено, що часткове усунення частини виявлених порушень не свідчить про минування загрози життю та здоров`ю людей та, як наслідок, відсутності підстав для застосування відповідних заходів реагування.

Верховний Суд у п.55 постанови від 03.04.2020 р. по справі № 806/77/18 зазначив, що не обладнання приміщень закладу системою протипожежного захисту, незабезпечення приміщення системою оповіщення людей про пожежу за об`єктивним критерієм є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, оскільки стосуються, зокрема, протипожежних норм.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 р. в справі № 814/2356/17, від 07.08.2019 р. в справі № 810/1820/18.

Верховний Суд у п. 33 постанови від 31.03.2020 р. у справі № 160/998/19 вказав: "Оскільки порушення пожежної безпеки не були усунуті в повному обсязі, а ті, які залишились, можуть створювати загрозу життю або здоров`ю учнів та персоналу навчального закладу, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування заходів реагування.".

Разом з тим, при обранні заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли і тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 826/7073/18, від 25 лютого 2020 року у справі № 826/15768/18.

Як свідчать матеріали справи, порушення встановленів будівлі поліклінічного відділення КНП «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області, отже наявні ризики для життя людей.

Також такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Позивач звертаючись до суду просив заборони експлуатації будівлі поліклінічного відділення комунального некомерційного підприємства «Вільшанської центральної районної лікарні» Вільшанської районної ради, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Вільшанський район, смт. Вільшанка, вул. Миру, 30, шляхом заборони її використання (експлуатації) комунальним некомерційним підприємством «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області та опечатування (опломбування) вхідних дверей до вказаної будівлі до повного усунення порушень вимог пожежної безпеки. Водночас, належним способом вжиття заходів реагування, як на думку суду є відповідна заборона без зазначення способу фактичного виконання рішення суду, оскільки опечатування вхідних дверей не створює заборони використання будинків, які знаходяться на території КНП «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 КАС України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (вул. Пашутінська, 1, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25015; ) до комунального некомерційного підприємства «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області (вул. Миру, 30, смт. Вільшанка, Кіровоградська область, 26600; ) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Вільшанської районної ради (вул. Центральна, 40, смт. Вільшанка, Кіровоградська область, 26600; ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до комунального некомерційного підприємства «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області () у вигляді заборони роботи (експлуатації) будівлі поліклінічного відділення комунального некомерційного підприємства «Вільшанська центральна районна лікарня» Вільшанської районної ради Кіровоградської області, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, смт. Вільшанка, вул. Миру, 30, шляхом заборони їх використання (експлуатації).

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук