Справа № 140/10348/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року ЛуцькСправа № 140/10348/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Денисюка Р.С.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 позивач) звернувся з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради (далі - виконавчий комітет Луцької міської ради, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення комісії Виконавчого комітету Луцької міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації від 26.03.2020 про відмову в призначенні грошової компенсації та зобов`язання повторно розглянути заяву та документи позивача та прийняти рішення про призначення грошової компенсації, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 719 від 19.10.2016 Питaння зaбeзпeчeння житлoм дeякиx кaтeгopiй осіб, якi зaxищaли нeзaлeжнicть, cyвepeнiтeт та територіальну цілісність України.

В обґрунтування позову позивач вказав, що він є особою з інвалідністю 2 групи, внаслідок поранення отриманого під час виконання обов`язків по захисту Батьківщини в зоні проведення АТО/ООС. Позивач та члени його сім`ї перебувають на квартирному обліку у виконавчому комітеті Луцької міської ради для отримання державного житла, а саме: із 17.09-2014 - у списку осіб, які мають право на першочергове отримання житла, під № 454; із 11.02.2020 - у списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла (особа з інвалідністю внаслідок війни) під № 282.

Вказані обставини підтверджується довідкою відділу реєстру житлового фонду Департамента житлово-комунального господарства Луцької міської ради №19.9-10/249/2020. Також позивач вказує на ту обставину, що його було включено на позачергове отримання житла на підставі п. 3 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №141-1 від 04.03.2020.

Позивач зазначає, що він відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою КМУ №719 від 19.10.2016 (надалі по тексту Порядок № 719) має право на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб.

З цією метою він звернувся із заявою до відповідача про виплату вказаної компенсації. Рішенням комісії 26.03.2020 в надані такої компенсації йому було відмовлено у зв`язку з невідповідністю формулювання в додатку до рішення виконкому міської ради від 01.10.2014 № 584-1 підстави взяття на квартирний облік (військова частина 1141) вимогам пункту 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою І Української республіканської ради професійних спілок Ради Міністрів Української PCP від 11.12.1984 №470, на підставі п.6 Порядку.

Позивач не погоджується з таким рішенням та вважає його протиправним, з наступних підстав.

Порядком № 719 чітко передбачено підстави для відмови в призначені компенсації за житло. Вказаний перелік є вичерпним. Підстави з якої відповідач відмовив в наданні такої компенсації позивачу в ньому не зазначені, а відтак не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Також вказує на ту обставину, що безпосередньо відповідачем приймалося рішення про прийняття його на квартирний облік. При виплаті такої компенсації до повноважень комісії не входить перевірка обставин взяття особи на квартирний облік, а лише питання перевірки підстав для виплати компенсації. З врахуванням викладеного просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

У поданому суду відзиві, відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив наступне. 17.03.2020 позивач звернувся до департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявою про розгляд питання можливості призначення грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи, та додав відповідні документи.

Відповідно до пунктів 1 та 3 даного Порядку №719 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю І-ІІ груп, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, визначених пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, які перебувають на квартирному обліку. |

Позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни II групи з числа військовослужбовців Національної гвардії України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 6 Порядку № 719 (в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення) визначено перелік повноважень комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації ,до яких належить: перевірка наявності у особи статусу члена сім`ї загиблого та особи з інвалідністю; визначення категорії особи як члена сім`ї загиблого; перевірка складу сім`ї особи з інвалідністю; перевірка наявності документів про взяття на квартирний облік членів сім`ї загиблого та особи з інвалідністю; перевірка факту спільного або роздільного проживання членів сім`ї загиблого, які мають право на грошову компенсацію; прийняття і рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації; визначення розміру грошової компенсації; перевірка наявності майнових прав на нерухоме майно членів сім`ї загиблого та особи з інвалідністю, а також всіх членів родини, на яких розраховується грошова компенсація, або відчуження такого майна протягом попереднього року.

Під час розгляду питання призначення грошової компенсації комісією було встановлено, що на квартирному обліку для отримання державного житла у загальній черзі заявник перебуває з 17.09.2014 (рішення виконкому від 01.10.2014 № 584-1), у першочерговій черзі з 08.05.2015 (рішення виконкому від 20.05.2015 № 293-1), у позачерговій черзі - з 11.02.2020 (рішення виконкому від 04.03.2020 № 141-1).

Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов регулюється Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень, затверджених постановою Ради Міністрів Української PCP І Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 N 470, (далі - Правила обліку), які затверджені відповідно до статті 60 Житлового кодексу Української PCP.

Перелік громадян, які потребують поліпшення житлових, визначено пунктом 13 Правил обліку.

Відповідно до додатку до рішення виконкому Луцької міської ради від 01.10.2014 №584-1 підстава для взяття на квартирний облік заявника - військова частина НОМЕР_1 .

Серед підстав взяття на квартирний облік, визначених як пунктом 13 Правил обліку, так і статтею 34 Житлового кодексу УРСР, відсутня така підстава, як військова частина.

Таким чином комісія, керуючись пунктом 6 Порядку, зокрема, в частині перевірки наявності документів про взяття на квартирний облік особи з інвалідністю, перевірила документи про взяття його на| квартирний облік, в тому числі і (рішення виконавчого комітету, в якому зазначено підставу взяття на квартирний облік), та прийшла до висновку, що формулювання в додатку до рішення виконкому міської ради від 01.20.2014 №584-1 підстави взяття на квартирний облік не відповідає вимогам пункту 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою І Української республіканської ради професійних спілок Ради Міністрів Української PCP від 11.12.1984 №470.

На підставі вказаного, комісія відмовила позивачу в призначенні грошової компенсації. Також вказує на ту обставину, що позивач просить суд зобов`язати комісію прийняти конкретне рішення, що на його думку є порушенням принципу дискреції у прийнятті суб`єктом владних повноважень та просить в позові відмовити.

У відповіді на відзив позивач не погодився із відповідачем та зазначив, що в даному випадку комісія повинна була перевірити наявність у нього документів про взяття на квартирний облік, а не перевіряти правильність перебування на квартирному обліку.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та користується пільгами встановленими для ветеранів війни-осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с.10).

Згідно з довідкою від 23.03.2020 № 19.9-10/134/2020 позивач (разом із членами сім`ї) перебуває на квартирному обліку у виконавчому комітеті Луцької міської ради для отримання державного житла з 17.09.2014 в загальній черзі під № 1311, у списку осіб, які мають право на першочергове отримання житла під №454 та з 11.02.2020 у списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла ( особа з інвалідністю внаслідок війни) під № 285.

Рішенням № 584-1 від 01.10.2014 «Про квартирний облік громадян» позивача взято на квартирний облік для отримання державного житла. Зазначено місце роботи в/ч 1141, пільги -багатодітна сім`я.

17.03.2020 позивачем подано заяву до Департаменту соціальної політики про виплату грошової компенсації на житло.

26.03.2020 комісією Виконавчого комітету Луцької міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації, відповідно до п.6 Порядку № 719 прийнято рішення про відмову в призначенні грошової компенсації ОСОБА_1 . Підстава: у зв`язку з невідповідністю формулювання в додатку до рішення міської ради від 01.10.2014 № 584-1 підстав взяття на квартирний облік «військова частина 1141» вимогам п.13 Правил № 470.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Преамбулою Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII) визначено, що він визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Статтею 4 вказаного Закону визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно з статтею 5 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Як встановлено пунктами 11,12 частини 2 статті 7 вказаного Закону до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;

Пунктом 1 Порядку № 719 визначено, що цей Порядок визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I - II груп, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, визначених пунктами 11 - 14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які потребують поліпшення житлових умов (далі - грошова компенсація) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української РСР (далі - квартирний облік) та на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр).

Згідно з пунктами 3,4 Порядку № 719 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю I - II груп, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, визначених пунктами 11 - 14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які перебувають на квартирному обліку (далі - особи з інвалідністю).

Грошова компенсація виплачується у повному обсязі в порядку черговості взяття на квартирний облік та з урахуванням категорії отримувача грошової компенсації для членів сімей осіб, визначених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I - II груп, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, визначених пунктами 11 - 14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які потребують поліпшення житлових умов.

Як встановлено пунктом 5 Порядку № 719 за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (крім м. Києва) рад, за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (у разі її створення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюються комісії щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації (далі - комісія).

До складу комісії входять представники виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, громадських організацій, які об`єднують ветеранів антитерористичної операції (за їх згодою).

Пунктом 7 Порядку №719 передбачено, що заяву про призначення грошової компенсації член сім`ї загиблого, особа з інвалідністю (далі - заявник) або їх законний представник чи уповноважена особа особисто подають до органу соціального захисту населення за місцем перебування на квартирному обліку (далі - орган соціального захисту населення).

Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку №719 орган соціального захисту населення протягом п`яти робочих днів з дня прийняття заяви з усіма необхідними документами обстежує матеріально-побутові умови заявника, про що складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики. Після складення акта обстеження матеріально-побутових умов заявника орган соціального захисту населення протягом трьох робочих днів, а у випадку, визначеному у пункті 22 цього Порядку, протягом десяти робочих днів вносить до комісії подання про виплату грошової компенсації.

Як визначено пунктом 12 Порядку №719, комісія протягом п`яти робочих днів з дня надходження подання розглядає його по суті і в присутності заявника або його законного представника чи уповноваженої особи приймає рішення щодо призначення або відмови в призначенні грошової компенсації.

Згідно пунктів 17,18 Порядку у разі відмови в призначенні грошової компенсації комісія надсилає заявнику копію відповідного рішення із зазначенням підстав для його прийняття протягом трьох робочих днів з моменту прийняття такого рішення.

Заявник має право оскаржити рішення комісії про відмову в призначенні грошової компенсації до суду.

Аналізуючи оскаржуване рішення відповідача суд вважає, що воно прийняте з порушенням вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Порядку № 719, є протиправним та підлягає скасуванню, враховуючи наступне.

Як вже зазначалося вище, Порядком № 719 чітко визначено хто має право на отримання компенсації та підстави за дотримання яких вона призначається.

В матеріалах справи наявні документи, які свідчать про те, що позивач є інвалідом 2 групи, інвалідність якого настала внаслідок війни та перебуває на квартирному обліку з 2014 року. Тобто, ОСОБА_1 відповідно до зазначеного Закону та Порядку має право на отримання грошової компенсації.

Підставою для відмови у призначенні допомоги позивачу в рішенні від 26.03.2020 стало - невідповідність формулювання в додатку до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 01.10.2014 № 584-1 підстав взяття на квартирний облік «військова частина 1141» вимогам пункту 13 Правил № 470.

Однак, з таким твердженням суд не погоджується, враховуючи наступне.

Пунктом 15 Порядку № 719 визначено, що Комісія може відмовити заявнику в призначенні грошової допомоги з таких підстав: особа, яка загинула (пропала безвісти), померла, або особа з інвалідністю не належали до одного з військових формувань, визначених в абзаці восьмому, формувань, визначених абзацами шостим і сьомим, або не залучалися до діяльності, визначеної абзацом п`ятим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особа, яка загинула (пропала безвісти), померла, або особа з інвалідністю не брав безпосередню участь в антитерористичній операції (відсутня довідка, визначена в підпункті 3 пункту 8 цього Порядку); заявник не є членом сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, визначеним в абзацах шістнадцятому - двадцять другому пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; заявник не є особою, визначеною у пунктах 11 - 14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; заявник не перебуває на квартирному обліку з урахуванням норми, визначеної у пункті 9 цього Порядку; заявник є членом сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, за категорією, нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член цієї ж сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, в разі одночасного подання ними заяви на отримання грошової компенсації; заявник є членом сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, за категорією, нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член цієї ж сім`ї, який вже отримав житло або грошову компенсацію, - до виплати грошової компенсації всім членам сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, які перебувають на обліку в Реєстрі і мають першочергове право на таку виплату; заявнику вже надавалося житло або вже виплачувалася грошова компенсація як члену сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, або як особі з інвалідністю.

Даний перелік є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню. При цьому, відповідачем не подано жодного належного та допустимого доказу того, що підтверджують наявність обставин, визначених даним пунктом, необхідних для прийняття рішенням Комісією про відмову в призначенні такої грошової допомоги.

Зазначені в оскаржуваному рішенні від 26.03.2020 підстави відмови в призначені компенсації Порядком № 719 не передбачені.

Також при вирішенні вказаного позову суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку до повноважень комісії належить: перевірка наявності у особи статусу члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особи з інвалідністю; визначення категорії особи як члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла; перевірка складу сім`ї особи з інвалідністю; перевірка наявності документів про взяття на квартирний облік членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особи з інвалідністю; перевірка факту спільного або роздільного проживання членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, які мають право на грошову компенсацію; прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації; визначення розміру грошової компенсації; перевірка наявності майнових прав на нерухоме майно членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особи з інвалідністю, а також всіх членів родини, на яких розраховується грошова компенсація, або відчуження такого майна протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про виплату грошової компенсації.

Тобто, вказаним пунктом Порядку визначено, що при вирішенні питання щодо наявності підстав для отримання компенсації, до повноважень комісії входить наявності документів про взяття на квартирний облік членів сім`ї особи, а не оцінка рішень виконавчих комітетів про взяття на облік громадян які потребують поліпшення житлових умов.

Наявність підстав постановки особи на житловий облік відповідно до вимог ЖК України, Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою І Української республіканської ради професійних спілок Ради Міністрів Української PCP від 11 грудня 1984 року №470 здійснюється органом який наділений правом приймати відповідні рішення про взяття на квартирний облік, а не комісією, до повноважень якої входить перевірка підстав для виплати грошової компенсації за житло.

Крім того, прийняття виконавчим комітетом в подальшому рішень про включення ОСОБА_1 із 17.09.2014 у списки осіб, які мають право на першочергове отримання житла, в 2020 році в списки на позачергове отримання житла як особи з інвалідністю 2 групи внаслідок війни свідчить про те, що позивач перебуває на квартирному обліку.

Отже враховуючи вищезазначене суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача прийняте всупереч вимогам пунктів 3, 4, 6, 15 Порядку № 719 є протиправним та підлягає скасуванню, а позов цій частині до задоволення.

Крім цього, суд зазначає, що на момент прийняття рішення комісією чи на даний час рішення про взяття на житловий облік є чинними та ніким не скасовані, позивач перебуває на квартирному обліку для отримання житла в м. Луцьку, а з 2020 року на першочергове отримання житла, що підтверджується відповідними довідками та не заперечується відповідачем. При прийнятті оскаржуваного рішення не було встановлено, що позивачу вже надавалося житло або виплачувалася грошова компенсація.

Таким чином суд вважає, що позивачем виконанні всі необхідні умови для отримання одноразової грошової компенсації за належне до отримання житло, має відповідний статус та з членами своєї сім`ї перебуває на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української PCP, як такі, що потребують поліпшення житлових умов, як це передбачено п. 1, 4 Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей.

В силу положень частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з абзацом 2 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У відповідності до Рекомендацій № К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи, державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган з кількох юридично допустимих рішень може обирати те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Водночас, суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Водночас повноваження не є дискреційними, коли існує лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі існування певних чітко визначених законодавством умов, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний вчинити конкретні дії, а в разі, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, за відсутності підстав для відмови у видачі компенсації, визначених Порядком № 719, призначення такої компенсації уповноваженим органом є обов`язковою.

Вказане кореспондує нормі статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на ефективний засіб юридичного захисту, тобто такий, що призводить до потрібних результатів і наслідків, дає найбільший ефект.

У рішенні в справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. А в рішенні в справі «Афанасьєв проти України» Суд вказав на те, що засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Відтак, зважаючи на не доведення суб`єктом владних повноважень існування тих виключних обставин, які можуть бути перешкодою для призначення компенсації позивачу, останній зобов`язаний прийняти рішення про її призначення, оскільки він не має розсуду щодо вибору поміж кількома правомірними варіантами свого рішення.

Не призначивши компенсації позивачу, відповідач допустив протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим, його слід зобов`язати до вчинення відповідного правомірного рішення, що є ефективним заходом захисту прав та інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що рішення суб`єкта владних повноважень про відмову в призначенні грошової допомоги має містити вичерпні підстави для такого рішення, з метою гарантування права особи на оскарження такого рішення та запобігання можливим подальшим діям, направленим на позбавлення право особи на отримання грошової компенсації та неодноразовому зверненню особи до суду за захистом своїх прав.

З урахуванням тієї обставини, що під час розгляду справи у суді були встановлені факти неправомірної відмови позивачу в призначенні грошової допомоги та наявність підстав для її призначення, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов`язання комісію Виконавчого комітету Луцької міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю повторно розглянути заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 та прийняти рішення щодо призначення йому грошової компенсації, визначеної Постановою Кабінету Міністрів України № 719 від 19.10.2016 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» .

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Суд, вирішуючи даний спір, також відзначає, що відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зібрані і досліджені матеріали цієї справи підтверджують та обґрунтовують позовні вимоги, з якими до суду звернувся позивач. При цьому, відповідачем не доведено правомірність своїх дій та рішень у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Основного Закону та частини другої статті 2 КАС України, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відтак, беручи до уваги все вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також їх письмові доводи, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що позов є підставним й підлягає до повного задоволення.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Виконавчого комітету Луцької міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації від 26.03.2020 про відмову в призначенні грошової компенсації ОСОБА_1 .

Зобов`язати комісію Виконавчого комітету Луцької міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю повторно розглянути заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 та прийняти рішення щодо призначення йому грошової компенсації, визначеної Постановою Кабінету Міністрів України № 719 від 19.10.2016 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Луцької міської ради (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 19, ).

Суддя Р.С. Денисюк