Справа № 2а-0870/3458/11
Суддя: Авдєєв Максим Петрович
Дата ухвалення: 2011-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2011 року < Текст > Справа № 2а-0870/3458/11

Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Авдєєва М.П.,

при секретарі судового засідання Задунайському І.О.,

за участю представників:

прокурор Стешенко В.Є. (посвідчення №87 від 14.06.2011);

від позивача Скорженко А.П. (довіреність №07-7/2428 від 15.07.2011);

від відповідача Качан А.В. (довіреність №08/8 від 01.02.2011);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовом Прокурора Приазовського району Запорізької області в інтересах Запорізького обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Азов»

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Прокурора Приазовського району Запорізької області (далі прокурор) в інтересах Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Азов» (далі відповідач) про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2010 році в загальному розмірі 4 584 грн. 25 коп. В своєму позові позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Азов» використовує найману працю працівників, отже відповідно до вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» повинно забезпечувати працевлаштування інвалідів в установлених законодавством нормативах. Відповідно до «Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2010 рік», наданого підприємством, середньооблікова чисельність працюючих інвалідів на підприємстві відповідача повинна складати 1 особу, фактично складає 0, тобто є меншою ніж установлено нормативом (не працевлаштовано 1 особа - інвалід), у зв`язку з чим, відповідачу було нараховано адміністративно-господарські санкції у сумі 4 550 грн. 00 коп. та пеня за період з 16.04.2011 по 10.05.2011 у сумі 34 грн. 25 коп. Зазначену суму адміністративно-господарських санкцій та пені Товариство з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Азов» у добровільному порядку не сплатило, тому позивач просить стягнути з відповідача 4 584 грн. 25 коп. у примусовому порядку.

В судовому засіданні прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, підтвердивши зазначені в позові обставини.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив із підстав, викладених у письмових запереченнях. Також зазначив, що на протязі 2010 року до відповідача не звертався жоден інвалід, також жоден не був направлений на працевлаштування ні центром зайнятості ні фондом соціального захисту інвалідів. Отже, відповідач не мав можливості влаштовувати на вакантне місце інваліда за вказаний період, хоча таке місце на підприємстві було належним чином створене та було вакантне.

На підставі ст. 160 КАС України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Прокуратурою Приазовського району Запорізької області було проведено перевірку та встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Азов» здійснює господарську діяльність на умовах використання найманої праці, та має у штаті 9 працівників.

10.02.2011 Товариство з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Азов» до органів Фонду соціального захисту інвалідів надано «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2010 рік», відповідно до якого, середньооблікова чисельність штатних працівників на підприємстві склала 9 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» 1 особа.

Відповідно до ч.8 ст.69 Господарського кодексу України, підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування неповнолітніх, інвалідів, інших категорій громадян, які потребують соціального захисту. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

Відповідно до приписів ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4% середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у т.ч. спеціальні робочі місця створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Азов» створено робоче місце для інваліда - «Електрик 4-го розряду» та протягом 2010 року відповідач щомісячно направляло звіти за формою №3ПН «Звіт про наявність вакансій» для інформування населення, у тому числі і інвалідів, які знаходяться на обліку у державній службі зайнятості про наявність вакансії. Проте, як вбачається з листа Приазовського районного центру зайнятості №549 від 08.07.2011 за направленням на підприємство відповідача інваліди для працевлаштування не направлялись, оскільки дана категорія громадян на обліку у центрі зайнятості не перебуває.

Доказів того, що відповідач відмовлявся від працевлаштування інвалідів суду не надано.

Отже, відповідачем, прийняті всі належні заходи щодо працевлаштування інвалідів, правила здійснення господарської діяльності не порушені.

Таким чином, вина Товариства з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Азов» у невиконані нормативу по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів - відсутня.

За правилами ст.238 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Оскільки порушення законодавства України про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні з боку відповідача відсутнє, то до нього не можуть бути застосовані адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заявлені Прокурором Приазовського району Запорізької області в інтересах Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Запорізької області вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Азов» адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2010 році у сумі 4 584 грн. 25коп. не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 7-12, 69-71, 158-163 КАС України, ст.ст.18, 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, ст.69, ст.238 Господарського кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Прокурора Приазовського району Запорізької області в інтересах Запорізького обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Азов» про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.П. Авдєєв