Справа № 120/3257/20-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 жовтня 2020 р. Справа № 120/3257/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.,

представника позивача: Шевчука А.А.,

представника відповідача: Балік О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує протиправністю прийнятого ГУ ПФУ у Вінницькій області рішення №50 від 04.02.2020 про відмову у перерахунку пенсії за віком, адже вважає, що пенсійним фондом протиправно не зараховано на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців стаж роботи в районі Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) в порядку статті 263 КАС України. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

03.08.2020 на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просять відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема у відзиві зазначено, що пунктом 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Указом Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постановою Ради Міністрів Союзу PCP від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указом Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено надання пільг щодо обчислення стажу працівникам, що переводились, направлялись чи запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, при умові, що ці працівники укладали трудові договори про роботу в цих районах.

Також, представник відповідача зазначив, що Угодою врегульовано питання обчислення стажу лише при призначенні пенсії та визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають, тому підстав для зарахування позивачу стажу роботи, набутого на території Російської Федерації після призначення пенсії немає.

Ухвалою від 20.08.2020 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання призначене на 07.09.2020.

В судовому засіданні 07.09.2020 оголошено перерву до 12.10.2020.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, відповіді на відзив від 31.08.2020 за вх. №24498, а також усних пояснень наданих під час судового розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечив, просив в задоволені позову відмовити покликаючись на мотиви наведені у відзиві на позовну заяву від 03.08.2020 за вх. №21137, запереченнях на відповідь на відзив (додаток до відзиву) від 12.10.2020 за №31556, а також в усних поясненнях наданих по суті заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, пенсія якому призначена у відповідності до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.10.2010.

Як слідує з матеріалів справи страховий стаж позивача обчислено за 33 роки 2 місяці 24 дні, врахований по 28.10.2010.

25.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області із заявою (за формою згідно Додатку №3) про перерахунок пенсії (а.с. 30). До даної заяви додано копію трудової книжки, копію строкових трудових договорів, архівні довідки архівного відділу Сусуманського район, довідки ЗАТ артіль старателів «Полярна звєзда».

За наслідком поданої позивачем заяви про перерахунок пенсії, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.12.2019, прийнятого по справі №120/3660/19-а, Головним управлінням Пенсійного фонду у Вінницькій області 04.02.2020 прийнято рішення №50, яким позивачу відмовлено перерахунку пенсії за віком згідно ст. 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням даних про страховий стаж зазначений в строкових трудових договорах з іноземними працівниками про роботу позивача на території Російської Федерації у ЗАТ артіль старателів "Полярна Зірка" від 23.04.2010 на період роботи з 23.04.2010 по 01.03.2011, від 12.05.2011 на період роботи з 12.05.2011 по 03.03.2012, від 10.04.2012 на період роботи з 10.04.2012 по 28.03.2013, від 06.05.2013 на період роботи з 06.05.2013 по 26.02.2014, від 06.05.2014 на період роботи з 06.05.2014 по 05.03.2015, оскільки стаж, набутий на території будь-якої з держав - учасниць Угоди враховується лише при призначенні пенсії (а.с. 46).

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача, звернувся до суду з даним позовом в якому просить:

- визнати протиправними рішення № 50 від 04.02.2020 ГУ ПФУ у Вінницькій області про відмову у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців стаж роботи в районі Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в наступних періодах: з 05.04.1974 по 06.07.1976 у Берельохській комплексній геологорозвідувальній експедиції Сусуманського району Магаданської області; з 07.04.1976 по 01.03.1977 на копальні "Буркандья" Сусуманського гірничо-збагачувального комбінату (а з 1977 року - Берельохського гірничо-збагачувального комбінату) Сусуманського району Магаданської області; з 01.03.1977 по 30.09.1981 в Сусуманській геологорозвідувальній експедиції об`єднання «Северовостокзолото», з 04.03.1996 по 11.01.1997 в Акціонерному товаристві закритого типу компанія «Курумкан-золото»; з 28.02.2001 по 12.09.2001 та з 01.04.2002 по 08.10.2003 в Закритому акціонерному товаристві «Мир», Чукотський автономний округ, м. Білібіно; з 14.03.2004 по 03.10.2004 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кольїма», Республіка «Саха» (Якутія), Ннжньоколнмський улус, с. Перський; з 12.06.2007 по 05.02.2008, з 09.04.2008 по 09.04.2009, 19.05.2009 по 07.10.2009, 23.04.2010 по 28.10.2010, з 12.05.2011 по 04.03.2012, з 10.04.2012 по 01.03.2013, з 06.05.2013 по 26.02.2014, з 06.05.2014 по 23.10.2014 в Закритому акціонерному товаристві артіль старателів «Полярная звєзда», Чукотський автономний округ, м. Білібіно;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах з 25.03.2019 (з дня звернення).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в частині зарахування ОСОБА_1 на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців стаж роботи в районі Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в наступних періодах: з 12.05.2011 по 04.03.2012, з 10.04.2012 по 01.03.2013, з 06.05.2013 по 26.02.2014, з 06.05.2014 по 23.10.2014 в Закритому акціонерному товаристві артіль старателів «Полярная звєзда», Чукотський автономний округ, м. Білібіно, суд виходив із наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Згідно положень пункту 5 Прикінцевих положень Закону, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районі Крайньої Півночі» працівникам, що переводяться направляються або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Разом з тим, відповідно до п.2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі пільги надавались працівникам, які заключили трудовий договір про роботу терміном на три роки. Отже, право на обрахування стажу в півтора кратному розмірі мають лише при укладенні договору про роботу в цих районах на строк не менш ніж 3 роки.

Позивач, при призначенні пенсії, не набув відповідного стажу роботи до 01.01.1991 року, який підтверджує поширення пільг, передбачених указами Президії Верховної Ради СРСР, а період роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.01.1991 обчислюється в одинарному розмірі.

Окрім того, стаття 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 (далі - Угода від 13 березня 1992 року) закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно з ст. 5 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992, встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Статтею 6 цієї Угоди, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій проводиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж.

Згідно з п.3 ст.42 Закону 1058 перерахунки пенсії працюючим пенсіонерам проводяться, зокрема, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати та сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України.

Оскільки Угодою врегульовано питання обчислення стажу лише при призначенні пенсії та визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають, підстав для зарахування позивачу стажу роботи, набутого на території Російської Федерації після призначення пенсії (24.10.2010) не може бути зараховано до страхового стажу.

Крім цього, суд зазначає, що позивачем не сплачувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України за період його роботи з жовтня 2010 року по березень 2014 року в Російській Федерації в районах Крайньої Півночі, тому такий період роботи не може бути зарахований до страхового стажу позивача, оскільки добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування він не приймав.

В свою чергу, надаючи оцінку позовним вимогам в частині зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців стаж роботи в районі Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в наступних періодах: з 05.04.1974 по 06.07.1976 у Берельохській комплексній геологорозвідувальній експедиції Сусуманського району Магаданської області; з 07.04.1976 по 01.03.1977 на копальні "Буркандья" Сусуманського гірничо-збагачувального комбінату (а з 1977 року - Берельохського гірничо-збагачувального комбінату) Сусуманського району Магаданської області; з 01.03.1977 по 30.09.1981 в Сусуманській геологорозвідувальній експедиції об`єднання «Северовостокзолото», з 04.03.1996 по 11.01.1997 в Акціонерному товаристві закритого типу компанія «Курумкан-золото»; з 28.02.2001 по 12.09.2001 та з 01.04.2002 по 08.10.2003 в Закритому акціонерному товаристві «Мир», Чукотський автономний округ, м. Білібіно; з 14.03.2004 по 03.10.2004 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кольїма», Республіка «Саха» (Якутія), Ннжньоколнмський улус, с. Перський; з 12.06.2007 по 05.02.2008, з 09.04.2008 по 09.04.2009, з 19.05.2009 по 07.10.2009, з 23.04.2010 по 28.10.2010 суд враховує наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі, також - Закон №1058-IV).

Так, пунктом 5 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, врегульовувався Указами Президії Верховної Ради СРСР "Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі" від 01.08.1945, "Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 10.02.1960, "Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 26.09.1967, а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967.

Пунктом 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (надалі, також - Указ від 10.02.1960) передбачено працівникам, яких переводять, направляють або запрошують на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах на термін п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові пільги.

Підпунктом "д" цього ж пункту Указу до таких пільг віднесено зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та за інвалідністю.

Пільги, передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, за власною ініціативою і уклали строковий трудовий договір про роботу в цих районах.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених пунктом 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Пільги, передбачені пунктом 5 вищевказаного Указу, зокрема, щодо пільгового обчислення стажу, надавалися при умові укладення строкових трудових договорів про роботу в цих районах, що відповідає абзацам 1 та 2 пункту 2 Інструкції.

Надалі, Президією Верховної Ради СРСР затверджено Указ "Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 26 вересня 1967 року, пунктом 3 якого скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", з п`яти до трьох років. Встановлено надання зазначених пільг особам, які прибули в ці райони і місцевості за власною ініціативою, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Як встановлено судом із записів трудової книжки позивача, ОСОБА_1 працював районах Крайньої Півочі, а саме:

- з 05.04.1974 по 06.07.1976 у Берельохській комплексній геологорозвідувальній експедиції Сусуманського району Магаданської області;

- з 07.04.1976 по 01.03.1977 на копальні "Буркандья" Сусуманського гірничо-збагачувального комбінату (а з 1977 року - Берельохського гірничо-збагачувального комбінату) Сусуманського району Магаданської області;

- з 01.03.1977 по 30.09.1981 в Сусуманській геологорозвідувальній експедиції об`єднання «Северовостокзолото», з 04.03.1996 по 11.01.1997 в Акціонерному товаристві закритого типу компанія «Курумкан-золото»;

- з 28.02.2001 по 12.09.2001 та з 01.04.2002 по 08.10.2003 в Закритому акціонерному товаристві «Мир», Чукотський автономний округ, м. Білібіно; з 14.03.2004 по 03.10.2004 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кольїма», Республіка «Саха» (Якутія), Ннжньоколнмський улус, с. Перський;

- з 12.06.2007 по 05.02.2008, з 09.04.2008 по 09.04.2009, 19.05.2009 по 07.10.2009, 23.04.2010 по 28.10.2010, з 12.05.2011 по 04.03.2012, з 10.04.2012 по 01.03.2013, з 06.05.2013 по 26.02.2014, з 06.05.2014 по 23.10.2014 в Закритому акціонерному товаристві артіль старателів «Полярная звєзда», Чукотський автономний округ, м. Білібіно.

При цьому, достовірність записів трудової книжки позивача відповідачем не оспорюється; спору про те, що місцевість, де працював позивач у спірний період, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами також немає.

Разом з тим, як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, підставою для відмови в зарахуванні в півторакратному розмірі періодів роботи позивача з 05.04.1974 по 06.07.1976, з 07.04.1976 по 01.03.1977 стало відсутність підтверджуючих документів встановлення позивачу пільги щодо зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців, а щодо решти вищезазначених періодів слугувало ненадання позивачем відомостей про факт укладення з ним строкових договорів або користування вищезазначеними пільгами.

Суд із таким висновком відповідача не погоджується, зважаючи на наступне.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1 встановлено, що у якості документів про стаж, які передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, для підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

З урахуванням наведених правових положень, суд зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців ) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 та від 29.09.1967 та Постановою № 148.

При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка. Для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, окрім трудової книжки можуть бути надані письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Такий висновок суду відповідає і правовій позиції Верховного Суду, висвітленій у постановах від 21.08.2019 по справі №750/1717/16-а, від 07.06.2018 у справі №173/637/17, від 03.07.2018 у справі №302/662/17-а, від 25.09.2018 у справі № 554/1723/17.

З матеріалів даної справи судом також встановлено, що період роботи позивача в районі Крайньої Півничі підтверджується не лише належними записами у його трудовій книжці, а також додатково підтверджений архівними довідками про підтвердження трудового стажу № 148 від 30.06.2003, №С-134 від 21.07.2010, №С-134/1 від 21.07.2010, виданих адміністрацією Сусуманського району Магаданської області РФ, довідками ИСХ№17, ИСХ №18,ИСХ№19 від 02.10.2009, виданих Закритим акціонерним товариством артіль старателів «Полярная звєзда», Чукотський автономний округ, м. Білібіно (а.с. 71-79). Зазначені довідки також містять вказівку на пільгове зарахування такого стажу роботи.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що частиною 2 статті 2 Кодексу законів про працю Української РСР в редакції від 24.01.1983, яка діяла на момент працевлаштування позивача, встановлено, що робітники і службовці реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації.

Статтею 21 вказаного Кодексу встановлено, що трудовим договором є угода між трудящим і підприємством, установою, організацією, за якою трудящий зобов`язується виконувати роботу за певною спеціальністю, кваліфікацією або посадою з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а підприємство, установа, організація зобов`язується виплачувати трудящому заробітну плату і забезпечувати умови праці, передбачені законодавством, про працю, колективним договором і угодою сторін.

Водночас, положеннями статті 24 Кодексу передбачено, що трудовий договір може бути укладений як в усній, так і у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, зокрема, при укладенні трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до них.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відсутність у матеріалах справи та не надання позивачем для призначення пенсії строкового трудового договору, враховуючи те, що згідно із вищевказаними положеннями, прийняття осіб на роботу, зокрема і в районах Крайньої Півночі чи прирівняних до них, проводилось не інакше, як на підставі трудового договору, не може слугувати підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу у пільговому розмірі.

Крім зазначеного, суд звертає увагу відповідача на, те що матеріалами справи також не підтверджено і роботу позивача в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі за вказні періоди періоди з 05.04.1974 по 06.07.1976, з 07.04.1976 по 01.03.1977, з 01.03.1977 по 30.09.1981, з 04.03.1996 по 11.01.1997, з 28.02.2001 по 12.09.2001, з 14.03.2004 по 03.10.2004, з 12.06.2007 по 05.02.2008, з 09.04.2008 по 09.04.2009, 19.05.2009 по 07.10.2009, 23.04.2010 по 28.10.2010 вахтово-експедиційним методом. Навпаки, зі змісту довідок вказаних довідок встановлено, що заробітну плату позивач виплачено за кожний місяць в межах спірних періодів.

Відтак, з огляду на те, що періоди роботи позивача з 05.04.1974 по 06.07.1976, з 07.04.1976 по 01.03.1977, з 01.03.1977 по 30.09.1981, з 04.03.1996 по 11.01.1997, з 28.02.2001 по 12.09.2001, з 14.03.2004 по 03.10.2004, з 12.06.2007 по 05.02.2008, з 09.04.2008 по 09.04.2009, 19.05.2009 по 07.10.2009, 23.04.2010 по 28.10.2010 підтверджено записами у трудовій книжці, які жодних виправлень, закреслень чи неточностей не містять, що не оспорюється відповідачем, а також, вищезазначеними архівними довідками, суд дійшов висновку про те, що відповідачем протиправно, без належних на те підстав, відмовлено позивачу у пільговому зарахуванні спірних періодів роботи до страхового стажу із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців стажу роботи в районі Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, наявні достатні правові підстави для зарахування вищезазначених періодів роботи позивача до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком із застосуванням пільгового коефіцієнту - один рік за один рік і шість місяців.

В свою чергу визначаючись щодо позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №50 від 04.02.2020 про відмову у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 суд враховує наступне.

Як встановлено судом, 25.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області із заявою (за формою згідно Додатку №3) про перерахунок пенсії, в якій просив зарахувати періоди його роботи в районах Крайньої півночі починаючи з 1974 по 2014 роки із застосуванням пільгового коефіцієнту - один рік за один рік і шість місяців. До даної заяви додано копію трудової книжки, копію строкових трудових договорів, архівні довідки архівного відділу Сусуманського район, довідки ЗАТ артіль старателів «Полярна звєзда».

В подальшому, у зв`язку із відсутністю відповідного рішення за наслідком розгляду даної заяви, ОСОБА_1 звернувся до управління 06.05.2019 із заявою, якою просив прийняти рішення згідно заяви від 25.03.2019.

За наслідком розгляду даної заяви, позивача листом за вих. №1225/С-10 від 23.05.2019 повідомлено про те, що стаж набутий на території будь-якої з держав учасниць угоди та заробітна плата за цей період враховуються лише при призначенні пенсії.

Вважаючи що відповідач здійснив розгляд його заяви у невизначений чинним законодавством спосіб, без прийняття рішення по суті заяви, позивач оскаржив таку бездіяльність відповідача до Вінницького окружного адміністративного суду.

Рішенням від 12.12.2019 прийнятому у справі №120/3660/19-а визнано протиправною бездіяльність пенсійного фонду щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 25.03.2019 та неприйняття відповідного рішення в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 25.03.2019 та прийняти рішення відповідно до пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1.

На виконання вказаного рішення суду, відповідач здійснив розгляд поданої позивачем 25.03.2019 заяви про призначення/перерахунок пенсії та рішенням №50 від 04.02.2020 відмовив у проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, останнім вирішено заяву позивача від 25.03.2019 лише частково, а саме охоплено період роботи позивача в районі Крайньої півночі з 23.04.2010 по 28.10.2010, з 12.05.2011 по 04.03.2012, з 10.04.2012 по 01.03.2013, з 06.05.2013 по 26.02.2014, з 06.05.2014 по 23.10.2014 в Закритому акціонерному товаристві артіль старателів «Полярная звєзда», Чукотський автономний округ, м. Білібіно. Водночас в іншій частині подана позивачем заява про перерахунок пенсії відповідачем взагалі не була розглянута.

Наведене свідчить про поверхневий підхід суб`єкта владних повноважень до розгляду поданої позивачем 25.03.2019 заяви про призначення/перерахунок пенсії та розгляд останньої не в повному обсязі. Крім того, під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено протиправність відмови в зарахуванні до пільгового стажу позивача період його роботи з 23.04.2010 по 28.10.2010 в Закритому акціонерному товаристві артіль старателів «Полярная звєзда», Чукотський автономний округ, м. Білібіно.

Таким чином, зважаючи на усі встановлені фактичні обставини справи, а також з метою відновлення порушених прав позивача, суд дійшов висновку наявності підстав для визнати протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №50 від 04.02.2020 про відмову у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 та зобов`язання врахувати до страхового стажу позивача періоди його роботи з 05.04.1974 по 06.07.1976, з 07.04.1976 по 01.03.1977, з 01.03.1977 по 30.09.1981, з 04.03.1996 по 11.01.1997, з 28.02.2001 по 12.09.2001, з 14.03.2004 по 03.10.2004, з 12.06.2007 по 05.02.2008, з 09.04.2008 по 09.04.2009, 19.05.2009 по 07.10.2009, 23.04.2010 по 28.10.2010 в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, у 1,5 кратному обчисленні.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачами, суд дійшов висновку, що з наведених у позовних заявах мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, враховуючи, що позов задоволено частково судові витрати, понесені позивачем у даній справі, підлягають відшкодуванню в сумі 700,67 грн., пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд зважає на наступне.

В силу частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАСУ України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача подано Договір про надання послуг правової допомоги від 05.02.2020, акт приймання-передачі наданих послуг від 07.07.2020, детальний опис наданих адвокатом послуг, квитанцію про оплату наданих послуг в сумі 10000,00 грн.

Водночас в силу вимог частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Тобто, як слідує з процитованих вище норм, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тим часом, ґрунтовних зауважень з приводу заявлених до стягнення позивачем витрат на правову допомогу у цій справі відповідачем не наведено.

Отже, витрати позивача в розмірі 10000,00 грн. на професійну правничу допомогу мали місце та доводяться належними і допустимим доказами.

Однак, з урахуванням того, що даний позов задоволено судом частково, суд доходить висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на правничу допомогу також підлягає частковому задоволенню пропорційно розміру задоволених вимог, в сумі 8333,33 грн. (5/6 від 10000,00 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №50 від 04.02.2020 про відмову у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців стажу роботи в районі Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в наступних періодах:

- з 05.04.1974 по 06.07.1976 у Берельохській комплексній геологорозвідувальній експедиції Сусуманського району Магаданської області;

- з 07.04.1976 по 01.03.1977 на копальні "Буркандья" Сусуманського гірничо-збагачувального комбінату (а з 1977 року - Берельохського гірничо-збагачувального комбінату) Сусуманського району Магаданської області;

- з 01.03.1977 по 30.09.1981 в Сусуманській геологорозвідувальній експедиції об`єднання «Северовостокзолото», з 04.03.1996 по 11.01.1997 в Акціонерному товаристві закритого типу компанія «Курумкан-золото»;

- з 28.02.2001 по 12.09.2001 та з 01.04.2002 по 08.10.2003 в Закритому акціонерному товаристві «Мир», Чукотський автономний округ, м. Білібіно; з 14.03.2004 по 03.10.2004 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кольїма», Республіка «Саха» (Якутія), Ннжньоколнмський улус, с. Перський;

- з 12.06.2007 по 05.02.2008, з 09.04.2008 по 09.04.2009, 19.05.2009 по 07.10.2009, 23.04.2010 по 28.10.2010 в Закритому акціонерному товаристві артіль старателів «Полярная звєзда», Чукотський автономний округ, м. Білібіно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на пильгових умовах з 25.03.2019, з урахуванням висновків наведених у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 700,67 грн. (сімсот гривень 67 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () витрати на правову допомогу у розмірі 8333,33 грн. (вісім тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна