Справа № 520/14174/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

"20" жовтня 2020 р. № 520/14174/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого судді Заічко О.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов.,м. Харків,61145, ) про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо складання наказу №15848-СГ від 17.09.2020 року "Про визнання такими, що втратили чинність накази Головного управління Держгеокадастру у Харківській області".

Ухвалою суду від 20.10.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Також, представником позивача надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову по справі №520/14174/2020 шляхом заборони до Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області та відповідним державним кадастровим реєстраторам, до моменту прийняття остаточного рішення у даній справі, вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0735 площею 47.6279 га, а саме:

- включати земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0735 площею 47.6279 га, до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на неї на конкурентних засадах (земельних торгах);

- вносити до Державного земельного кадастру будь-яку інформацію щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0735 площею 47.6279 га;

- видавати будь-які накази організаційно-розпорядчого характеру щодо земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0735 площею 47.6279 га;

- вносити відповідні зміни до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0735 площею 47.6279 га з метою приведення відомостей про її цільове призначення у відповідність до КВЦПЗ, зазначеного у відповідному договорі оренди земельної ділянки.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що наказом №15848-СГ від 17.09.2020 року "Про визнання такими, що втратили чинність накази Головного управління Держгеокадастру у Харківській області", дії щодо складання якого оскаржуються позивачем, надано розпорядження керівнику Відділу у Дергачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області забезпечити внесення державним кадастровим реєстратором відповідних змін до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0735 з метою приведення відомостей про її цільове призначення у відповідність до КВЦПЗ, зазначеного у відповідному договорі оренди земельної ділянки. Виконання вказаного розпорядження, на думку позивача, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Отже, підставою для вжиття заявлених заходів забезпечення позову, на думку позивача, є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може привести до виконання вказаного наказу, що призведе до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, так як позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Приписами ч. 1 ст. 153 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд встановив наступні обставини.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 22.05.2020 року №9982-СГ надано гр. ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області. Орієнтований розмір земельної ділянки 2,0000 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ - 01.03).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 17.09.2020 року №15848-СГ визнано таким, що втратив чинність, зокрема, вищезазначений наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 22.05.2020 року №9982-СГ.

Також, наказом від 17.09.2020 року №15848-СГ керівнику Відділу у Дергачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області наказано забезпечити внесення державним кадастровим реєстратором відповідних змін до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0735 з метою приведення відомостей про її цільове призначення у відповідність до КВЦПЗ, зазначеного у відповідному договорі оренди земельної ділянки.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до положень ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Законом України «Про Державний земельний кадастр» визначені правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч. 1ст. 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до норм та правил, технічних регламентів.

Отже, суд відмічає, що виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 17.09.2020 року №15848-СГ в частині внесення державним кадастровим реєстратором відповідних змін до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0735 може призвести до надання в подальшому дозволу на розробку проекту землеустрою та подальшої передачі земельної ділянки (дозвіл на розробку проекту землеустрою якої було надано на підставі скасованого наказу) у власність третім особам та у випадку припинення існування за кадастровим номером :02:000:0735 площею 47.6279 га, як об`єкта цивільних прав.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Статтею 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частинами 4-6,8 ст.154 КАС України закріплено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом ( ст. 156 КАС України).

Слід зазначити, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

За своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними та адекватними заявленим (заявленим у майбутньому у строк , встановлений ч.2 ст. 153 КАС України) позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За правовою позицією, викладеною у Рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, „з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення постанови в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду та елементом судового захисту.

Згідно з Рекомендацією N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

У справі "Байсаков та інші проти України" (2010 рік) ЄСПЛ у п.75 - 78, зробив висновок щодо ефективності юридичного засобу захисту прав у суді шляхом пред`явлення позову та клопотання про забезпечення позову у порядку КАС України.

ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При цьому, у частині другій статті 150 КАС України законодавчо регламентовано чіткі підстави для вжиття заходів забезпечення позову і правова конструкція цієї норми вимагає встановлення судом на цій стадії лише ймовірності ("може") ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Водночас, такі ознаки не мають окреслених законодавчих меж та кваліфікуючих критеріїв і в кожній конкретній справі ці поняття є оціночними.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки, невжиття заявлених заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, так як позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

При цьому, суд звертає увагу, що застосування заявлених заходів забезпечення позову унеможливить реалізацію та виконання наказу №15848-СГ від 17.09.2020 року, дії щодо складання якого оскаржуються позивачем.

Відтак, заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 156, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов.,м. Харків,61145, ) про визнання дій протиправними - задовольнити.

Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов.,м. Харків,61145, ) та відповідним державним кадастровим реєстраторам, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили, вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0735 площею 47.6279 га, а саме:

- включати земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0735 площею 47.6279 га, до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на неї на конкурентних засадах (земельних торгах);

- вносити до Державного земельного кадастру будь-яку інформацію щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0735 площею 47.6279 га;

- видавати будь-які накази організаційно-розпорядчого характеру щодо земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0735 площею 47.6279 га;

- вносити відповідні зміни до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0735 площею 47.6279 га з метою приведення відомостей про її цільове призначення у відповідність до КВЦПЗ, зазначеного у відповідному договорі оренди земельної ділянки.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та підлягає негайному виконанню, проте, може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд

Ухвалу складено та підписано 20 жовтня 2020 року.

Суддя Заічко О.В.