Справа № 420/7851/19
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7851/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови від 21.11.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № ОД 35 ДПС/ТД-ФС від 21.11.2019 року про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 250380 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОД 35 ДПС/ТД-ФС від 21.11.2019 прийнята головним управління Держпраці в Одеській області є протиправною та підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що цивільно-правові договори про надання послуг укладені між ним, як фізичною особою-підприємцем та фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладалися для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання певних результатів праці. У зв`язку з досягненням зазначеної мети взаємовідносини між ФОП ОСОБА_1 та відповідними фізичними особами припинялися. Укладені угоди не містять обов`язку виконавців бути присутніми на підприємстві у визначені робочі години, дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, обов`язку підприємства забезпечувати виконавців матеріально-технічною базою, регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу. У зв`язку з цим, позивач вважає, що висновки зроблені в акті перевірки про не наявність цивільно-правових угод як таких, а що насправді містять ознаки трудового договору, є таким, що не ґрунтуються на фактичних обставинах та законодавстві, а тому висновки щодо наявності правопорушень з боку позивача є помилковими та не ґрунтуються на фактичних даних. Також, на думку позивача, постанова про накладення штрафну є протиправною, оскільки прийнята з порушенням порядку її прийняття.

27.12.2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

27.01.2020 року за вх. № 3834/20 до суду відповідачем подано відзив, в обґрунтування якого зазначено, що ФОП ОСОБА_1 не нараховував заробітну плату двом працівникам - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та в порушення ч.3 ст. 24 КЗпП України позивачем не оформлені трудові відносини відповідно до діючого законодавства з вищезазначеними працівниками.

03.02.2020 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій останній наголосив, що між ним та ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 склались саме цивільно-правові відносини та навів обґрунтування ті ж, що і у позовній заяві (а.с.122-125).

06.02.2020 року відповідачем надано заперечення, в яких зазначено, що позивач здійснює підміну трудових відносин цивільно-правовими договорами (а.с.134-137).

07.02.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

27.03.2020 року ухвалою суду зупинено провадження по справі до завершення протиепідемічних заходів.

Вирішення питання про поновлення провадження у справі призначено на 13.10.2020 р.

13.10.2020 р. за вх.№42688/20 від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі та продовження розгляду в письмовому провадженні.

В судове засідання призначене на 13.10.2020 р. сторони не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

13.10.2020 року протокольною ухвалою суду задоволено заяву представника позивача та продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та з 07.12.2017 року за № НОМЕР_1 перебуває на обліку в Кілійській ДПІ Ізмаїльського управління ГУ ДПС в Одеській області, основний вид економічної діяльності позивача - 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

19.02.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ФО ОСОБА_2 , укладено договір про надання послуг, відповідно до предмету якого виконавець (ФО ОСОБА_2 ) зобов`язується доставити автомобілем DAF вантаж з м.Запоріжжя до м. Калараш та з м.Тульчин до м.Пологи та видати вантаж у місці видачі (а.с.30).

11.04.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ФО ОСОБА_2 , укладено договір про надання послуг, відповідно до предмету якого виконавець (ФО ОСОБА_2 ) зобов`язується доставити автомобілем DAF вантаж з м.Запоріжжя до м. Ізмаїл потім заміна на водія ОСОБА_4 , та видати вантаж у місці видачі (а.с.32).

05.07.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ФО ОСОБА_3 , укладено договір про надання послуг, відповідно до предмету якого виконавець (ФО ОСОБА_3 ) зобов`язується доставити автомобілем DAF вантаж з м.Дніпро до м. Слатіна та з м.Тирговіште до м.Дніпро та видати вантаж у місці видачі (а.с.34).

18.07.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ФО ОСОБА_3 , укладено договір про надання послуг, відповідно до предмету якого виконавець (ФО ОСОБА_3 ) зобов`язується доставити автомобілем DAF вантаж з м.Запоріжжя до м. Калараш та з м.Тендерей до м.Жидачов та видати вантаж у місці видачі (а.с.36).

30.07.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ФО ОСОБА_3 , укладено договір про надання послуг, відповідно до предмету якого виконавець (ФО ОСОБА_3 ) зобов`язується доставити автомобілем DAF вантаж з м.Дніпро до м. Слатіна та з м.Тирговіште до м.Дніпро та видати вантаж у місці видачі (а.с.38).

18.08.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ФО ОСОБА_3 , укладено договір про надання послуг, відповідно до предмету якого виконавець (ФО ОСОБА_3 ) зобов`язується доставити автомобілем DAF вантаж з м.Дніпро до м. Крагели та з м.Кілія та видати вантаж у місці видачі (а.с.40).

28.08.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ФО ОСОБА_3 , укладено договір про надання послуг, відповідно до предмету якого виконавець (ФО ОСОБА_3 ) зобов`язується доставити автомобілем DAF вантаж з м.Нікополь до м. Слатіна та з м.Тульча до м.Пологи та видати вантаж у місці видачі (а.с.42).

27.09.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ФО ОСОБА_3 , укладено договір про надання послуг, відповідно до предмету якого виконавець (ФО ОСОБА_3 ) зобов`язується доставити автомобілем DAF вантаж з м.Одеса до м.Кишинев та до м.Одеса та видати вантаж у місці видачі (а.с.44).

22.10.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ФО ОСОБА_3 , укладено договір про надання послуг, відповідно до предмету якого виконавець (ФО ОСОБА_3 ) зобов`язується доставити автомобілем DAF вантаж з м.Запоріжжя до м. Калараш та з м.Тульчин до м.Пологи та видати вантаж у місці видачі (а.с.46).

02.12.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ФО ОСОБА_3 , укладено договір про надання послуг, відповідно до предмету якого виконавець (ФО ОСОБА_3 ) зобов`язується доставити автомобілем DAF вантаж з м.Одеса до м.Кишинів та до м.Одеса та видати вантаж у місці видачі (а.с.48).

05.12.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ФО ОСОБА_3 , укладено договір про надання послуг, відповідно до предмету якого виконавець (ФО ОСОБА_3 ) зобов`язується доставити автомобілем DAF вантаж з м.Одеса до м.Кишинів та до м.Одеса та видати вантаж у місці видачі (а.с.50).

10.12.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ФО ОСОБА_3 , укладено договір про надання послуг, відповідно до предмету якого виконавець (ФО ОСОБА_3 ) зобов`язується доставити автомобілем DAF вантаж з м.Одеса до м.Кишинів та до м.Одеса та видати вантаж у місці видачі (а.с.52).

В додаток до вказаних договорів в позивачем надано акти приймання передачі наданих послуг (а.с.31, 33, 35, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 49, 51, 53).

24.04.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області направлено на адресу позивача запит №7980/п/15-32-13-04-09, в якому контролюючий орган вимагав надати письмові пояснення з питань здійснення підприємницької діяльності позивачем за період з 07.12.2017 року по 31.01.2019 року. (а.с.14-15).

Позивачем на адресу податкової направлено пояснення та документи стосовно здійснення підприємницької діяльності, а саме: копії договорів підряду цивільно-правового характеру укладені з ФО ОСОБА_3 , та ФО ОСОБА_2 , (а.с.16).

03.10.2019 року за №664/33-04 ГУ ДПС в Одеській області видано направлення на проведення перевірки.

01.01.2019 року ГУ ДПС в Одеській області прийнято наказ №563, на підставі якого проведено документальну позапланову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року та дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року.

24.10.2019 року за результатами вищевказаної перевірки контролюючим органом складено акт перевірки № 210/15-32-33-04/ НОМЕР_2 (а.с.16-22) у висновках якого вказано наступні порушення:

- п.164.1 ст.164 п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, ст.171, пп ."а" п.176.2 ст.176 ПКУ в наслідок чого позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб із сум законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати у 2018 р. на суму 4690,98 грн.;

- пп. 1.2, 1.3, 1.4 п.161 підрозділу 10 розділу XX, п.164.1 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, пп. 168.1,2 п.168.1 ст.168 ПКУ в наслідок чого донараховано військовий збір із сум законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати у 2018 р. на суму 390,95 грн.;

- п.51.1 ст.51, пп. "б" п. 176.2 ст. 176 ПКУ, не надано до органів ДФС податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (плаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку Форма " 1 ДФ за 1,2,3 та 4 квартали 2018 р.;

- п.4 ч.2 ст.6 розд.ІІ, абз.5 ч.8 ст.9 розд.ІІІ Закону України від 08.07.2010 р. №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", неподання звітності про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів (додаток 4 таблиці) за лютий, квітень, липень, серпень, грудень 2018 р.;

- п.1 ч.2 ст.6 розд.ІІ, п.1 ч. ст.7, ч.5 ст.8, п.1 ч.8 ст.9 розд. ІІІ Закону України від 08.07.2010 р. №2464-УІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", заниження єдиного соціального внеску за лютий, квітень, липень, серпень, вересень, жовтень та грудень 2018 р. на суму 5733,42 грн.;

- п.63.3 ст.63 ПКУ несвоєчасно надано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20- ОПП, чим порушено п.8.4 розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588;

- порушення Постанови КМУ від 17.06.2015 р. № 413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" ФОП ОСОБА_1 не повідомлено територіальні органи ДФС за місцем обліку про прийняття найманих працівників на роботу: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- порушення ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 р., а саме не оформлення належним чином трудових відносин з фізичними особами: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

01.11.2019 року позивачем подано заперечення до акту ГУ ДПС в Одеській області (а.с.24-25), відповідно до яких позивачем зазначено, що він бажає бути присутнім під час розгляду зазначених заперечень та просив повідомити його про дату час і місце їх розгляду за адресою: АДРЕСА_1 або за телефоном (а.с.25).

19.11.2019 року на підставі акту перевірки Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 7706,64 грн.

- №, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 642, 29 грн.;

- №, яким на позивача за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати накладено штраф у розмірі 510 грн.;

- №, яким на позивача накладено штраф у розмірі 170 грн.

21.11.2019 року Головним управлінням Держпраці в Одеській області, на підставі акту перевірки № 210/15-32-33-04/ НОМЕР_2 від 24.10.2019 року прийнято постанову № ОД 35 ДПС/ТД-ФС про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами, якою на позивача накладено штраф у розмірі 250380 грн., за порушення законодавства по працю фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , зокрема: використання праці найманих робітників в якості водіїв транспортних засобів ФОП ОСОБА_1 без оформлення трудових договорів та без нарахування ми виплати заробітні плат, а саме: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 в лютому та квітні 2018р. працював водієм транспортного засобу DАF (держ. № НОМЕР_4 ) напівпричіп (дери № НОМЕР_4 ), який належить ФОП ОСОБА_1 на праві власності; ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 в липні, серпні, вереси жовтні, листопаді, грудні 2018р. працював водієм транспортного засобу DAF (дер" № НОМЕР_4 ), напівпричіп (держ. № НОМЕР_4 ), який належить ФОП ОСОБА_1 на праві власності (а.с.9-10).

04.12.2019 року позивачем до ДПС України направлено скарги (а.с.53-80), відповідно до яких зазначено, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України від 05.04.2007 року № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877).

Наказом Державної служби України з питань праці від 03 серпня 2018 року № 84 затверджено положення про Головне управління Держпраці в Одеській області (далі - Головне управління), у пункті 1 якого зазначено, що головне управління є територіальним органом Держпраці України та здійснює свої повноваження на території Одеської області.

Відповідно до вимог ст. 38 Закону України "Про охорону праці" державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Згідно пп. 4, 16 п. 4 вказаного Положення Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за виконанням функцій державного управління охороною праці міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань.

Відповідно до положень ст. 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі по тексту - Порядок №509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - Порядок № 509).

Відповідно до п. 2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Пунктом 3 Порядку 509 передбачено, що справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Статтею 1 Закону № 877 визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 № 96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Основними завданнями Держпраці є: 1) реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; 2) здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на державному рівні; 3) здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки; 4) організація та здійснення державного нагляду (контролю) у сфері функціонування ринку природного газу в частині підтримання належного технічного стану систем, вузлів і приладів обліку природного газу на об`єктах його видобутку та забезпечення безпечної і надійної експлуатації об`єктів Єдиної газотранспортної системи (пункт 3 Положення).

Судом встановлено, що підставою для прийняття постанови про накладання штрафу відносно позивача стали висновки, викладені в акті перевірки Головного управлінням ДПС в Одеській області № 210/15-32-33-04/ НОМЕР_2 від 24.10.2019 року.

На підставі вказаного акту, Головним управлінням Держпраці в Одеській області зроблено висновок стосовно трудового характеру правовідносин між ФОП ОСОБА_1 та фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Проаналізувавши доводи відповідача суд зазначає, що за цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами не робиться. Водночас відповідно до пункту "а" частини третьої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

З аналізу наведених норм слідує, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Згідно тексту досліджених договорів та доданих до них документів, замовник надає виконавцю завдання, у якому вказують детальні вимоги для виконання роботи, передбаченої договором. Договором передбачена сума разової виплати винагороди, умовою якої є прийняття робіт за актом.

Щодо існуючих правовідносин судом встановлено, що виконавці виконували роботу на свій ризик, самостійно організовували виконання роботи, не підлягали внутрішньому трудовому розпорядку, не мали права на одержання допомоги зі соціального страхування, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та ін.

Представник відповідач стверджував, що дані документи доводять, що укладені з фізичними особами цивільно-правові договори фактично приховують існуючі трудові відносини.

Однак, суд не погоджується з вказаним твердженням, оскільки наведені докази можуть бути трактовані у різний спосіб та здатні доводити лише наявність передбачених посад, які за своїм функціональним наповненням є подібними до тих робіт, що стали предметом цивільно-правових договорів; а також можливі зміни в організації роботи, які слугували підставою для прийняття осіб на роботу. Вказані документи не спростовують потреби надавати аналіз правовідносинам на предмет ознак їх цивільного чи трудового характеру.

Стверджуючи про допущення позивачем порушення частини третьої статті 24 КЗпП України, відповідачем не враховано того, що зазначені вище цивільно-правові угоди жодним чином не регулюють процес трудової діяльності, її організацію. За умовами цих угод позивач не бере на себе жодних зобов`язань щодо забезпечення умов праці, не надає робочого місця, не забезпечує засобами виконання робіт фізичних осіб - сторін договорів. При цьому, фізичні особи (виконавці за договорами) не ознайомлювалися та не брали на себе зобов`язань виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку, колективний договір та розпорядок робочого дня працівників підприємства.

Таким чином, суд вважає, що між позивачем та фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , існували саме цивільно-правові відносини, оформлені цивільно-правовими договорами про виконання робіт, а не трудові відносини, як стверджує відповідач, а тому підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення трудового законодавства відсутні.

При цьому, висновки податкового органу, що викладені в акті перевірки № 210/15-32-33-04/ НОМЕР_2 від 24.10.2019 року були предметом розгляду справи № 420/1470/20.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі № 420/1470/20, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду, позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкових повідомлень - рішень задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 19.11.2019 року, що прийняті на підставі акту перевірки № 210/15-32-33-04/ НОМЕР_2 від 24.10.2019 року, зокрема: - № щодо визначення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 7706, 64 гривень (4690, 98 грн. податкового зобов`язання та 3015, 66 грн. штрафних санкцій); - № щодо визначення суми грошового зобов`язання з військового збору в сумі 642, 29 гривень (390, 95 грн. податкового зобов`язання та 251, 34 грн. штрафних санкцій); - № щодо нарахування штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платників податку у вигляді заробітної плати в сумі 510 гривень; - № застосування адміністративного штрафу та санкцій в сумі 170 гривень.

Зокрема, в рішенні П`ятого апеляційного адміністративного встановлювалась наявність трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому суд дійшов висновку, про відсутність факту використання позивачем найманих працівників за лютий, квітень, липень, серпень, вересень, жовтень та грудень 2018 року, та як наслідок відсутність оплати останнім заробітної плати. Зокрема, судом апеляційної інстанції зазначено, що транспортні послуги з перевезення надавались ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , періодично, а не постійно, з оплатою не за процес праці, а за кінцевий результат. Завдання, які виконувались виконавцями протягом різних періодів, є різними, що виключає виконання ними трудової функції.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки, в рамках розгляду справи №420/1470/20 судами досліджувалось питання щодо використання найманих працівників та, відповідно, встановлено відсутність факту використання позивачем найманих працівників за лютий, квітень, липень, серпень, вересень, жовтень та грудень 2018 року, тому, постанова № ОД 35 ДПС/ТД-ФС, яка прийнята на підставі акту перевірки № 210/15-32-33-04/ НОМЕР_2 від 24.10.2019 року про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами, якою на позивача накладено штраф у розмірі 250380 грн., за порушення законодавства по працю фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , зокрема: використання праці найманих робітників в якості водіїв транспортних засобів ФОП ОСОБА_1 без оформлення трудових договорів та без нарахування виплати заробітні плат, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За встановлених судом обставин, адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір в сумі 2503,81 грн., судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Одеській області.

Керуючись статтями 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови від 21.11.2019 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Одеській області № ОД 35 ДПС/ТД-ФС від 21.11.2019 року про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 250380 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Одеській області на користь Головного управління Держпраці в Одеській області 2503,81 грн., сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Токмілова Л.М.

.