Справа № 300/1673/20
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р. справа №300/1673/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скільського І.І., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо неврахування для призначення пенсії по інвалідності ІІІ групи стажу роботи та заробітної плати за 2004-2012 роки в СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" та зобов`язання зарахувати з 07.11.2019 року до страхового стажу період роботи з 01.06.2004 по 31.08.2012 в СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" та виплатити недоотримані суми коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно не враховано до її стажу період роботи з 01.06.2004 по 31.08.2012 в СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт", оскільки у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, втому числі про заробітну плату. Так позивачем були надані пенсійному органу довідки СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" від 30.10.2012 року про заробітну плату позивача за період з 2004-2012 року. Позивач вказала, що несплата підприємством, у якому вона працювала, страхових внесків не є підставою для відмови у зарахуванні страхового стажу, оскільки вказане відбулося не з її вини. Тому просила зобов`язати відповідача зарахувати з 07.11.2019 року до страхового стажу період роботи з 01.06.2004 по 31.08.2012 в СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" та заробітну плату на вказаному підприємстві та виплатити недоотримані суми коштів.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 17.07.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з мотивів, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи. Вказала, що будь-які відомості про трудову діяльність у період з 01.06.2004 по 31.08.2012 на території Російської Федерації у трудовій книжці позивача відсутні. Зазначила, що відповідно до наданої відповіді управління Пенсійного фонду Російської Федерації, на запит відповідача з 01.06.2004 по 31.12.2009 року СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" сплата страхових внесків проводилась, за 2010 рік не проводилась, а з 01.01.2011 по 31.08.2012 вказане підприємство не звітувалось до пенсійного органу, тому надані позивачем довідки суперечать відповіді пенсійного фонду Російської Федерації і за формою та змістом не відповідають Порядку №22-1. Окрім цього відсутні накази про прийняття та звільнення позивача з роботи на вказаному підприємстві, а будь-яких підтверджуючих документів на запит надано не було. Таким чином правових підстав для зарахування вказаного періоду нема. Просила у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 09.01.2020 року ОСОБА_1 , звернулася до позивача із заявою №75 про призначення пенсії до якої було донано відповідні документи, зокрема, довідки СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" від 30.10.2012 року про заробітну плату позивача за період з 2004-2012 року.

Відповідно до листа відповідача від 02.06.2020 року №1445-1282/В-02/8-0900/20 позивача повідомлено, що для перевірки заробітної плати та сплати страхових внесків, згідно поданих довідок від 30.10.2012 року, до Пенсійного фонду Російської Федерації направлено відповідний запит від 15.01.2020 року, відповідь на який не надійшла. Оскільки страховий стаж позивача становить 22 роки 6 місяців, права на доплату відповідно до постанови КМУ від 01.04.2020 року №251 немає.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами виникає виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній чи наявності неправильних чи неточних записів про періоди роботи.

Так відповідно до наданої пенсійному органу трудової книжки ОСОБА_1 від 05.11.1982 року серії БТ-1 №7865112 записи щодо трудової діяльності позивача на СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" за період з 01.06.2004 по 31.08.2012 відсутні.

Проте судом також встановлено, що позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було подано довідки від 30.10.2012 року за №№71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78,79, які видані філіалом СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" про заробітну плату позивача за період з 01.06.2004 по 31.08.2012. Відповідно до вказаних довідок позивач перебувала на посаді начальника дільниці та прийнята на роботу 01.06.2004 року.

Окрім цього в матеріалах справи наявна довідка СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" №47 від 30.10.2012 року про те, що ОСОБА_1 працювала в філіалі СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" на посаді начальника дільниці з 01.06.2004 по 31.08.2012, згідно наказу про прийняття на роботу від 01.06.2004 року №52-к та наказу про звільнення від 31.08.2012 року №78-к.

Таким чином відповідно до Порядку №637 у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж підтверджується іншими документами, в тому числі довідками виданими за місцем роботи.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Отже, з вище наведених норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем.

Таким чином посилання представника відповідача на неможливість зарахування стажу у зв`язку з відсутністю записів у трудовій книжці є безпідставними.

Щодо посилань відповідача на відсутність наказів про прийняття та звільнення позивача з роботи та на те, що подані позивачем довідки суперечать відповіді Пенсійного фонду Російської Федерації суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Пенсійного фонду Російської Федерації направлено запит від 15.01.2020 року №972/03.

Відповідно до наданої відповіді управління Пенсійного фонду Російської Федерації, СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" зареєстровано 10.12.2003 року в управлінні Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Ноябрськ. З 01.06.2004 по 31.12.2009 року СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" сплату страхових внесків проводило, з 01.01.2010 по 31.12.2010 не проводило, а з 01.01.2011 по 31.08.2012 підтвердити сплату страхових внесків неможливо, оскільки вказане підприємство не надало звіти пенсійному органу Російської Федерації. Окрім цього останнім відповіді на запит від СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" не отримано.

Так управлінням Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Ноябрськ не спростовано фактів видачі позивачу довідок від 30.10.2020 року чи періоду її роботи на вищевказаному підприємстві.

Більше того будь-яких доказів про те, що позивач не працювала в СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області суду не надано. Такої інформації не надано і Пенсійним фондом Російської Федерації відповідачу, у відповідь на запит від 15.01.2020 року.

Також суд зазначає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, несплата таких внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періоду її роботи на такому підприємстві.

Враховуючи викладене дії пенсійного органу щодо неврахування ОСОБА_1 для призначення пенсії по інвалідності ІІІ групи стажу роботи та заробітної плати за період з 01.06.2004 року по 31.08.2012 року в СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" є протиправними, а тому слід зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 01.06.2004 року по 31.08.2012 року в СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт" відповідно до поданих довідок від 30.10.2012 року та виплатити позивачу з 07.11.2019 року недоотримані суми коштів.

У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути 840,80 грн. судового збору, сплаченого відповідно до квитанції АТ "ПриватБанк" №0.0..1 від 09.07.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 242-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування ОСОБА_1 для призначення пенсії по інвалідності ІІІ групи стажу роботи та заробітної плати за період з 01.06.2004 року по 31.08.2012 року в СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період її роботи та заробітну плату з 01.06.2004 року по 31.08.2012 року в СМУ-1 ООО "Инкомнефтеремонт", на підставі поданих довідок від 30.10.2012 року за №№71-79, довідки №47 та виплатити з 07.11.2019 року недоотримані суми коштів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 840 (чотириста двадцять) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач:

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.