Справа № 360/3457/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

21 жовтня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3457/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Бондарєвої Валерії Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 16 вересня 2020 року надійшла позовна заява адвоката Бондарєвої Валерії Валеріївни (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в м. Лисичанську Луганської області) з такими вимогами:

1) визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в м. Лисичанську Луганської області від 10 серпня 2020 року № 23;

2) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу в кратному обчисленні час проходження військової служби в особливий періоди з 29 березня 2017 року по 13 травня 2017 року, з 24 травня 2017 року по 28 жовтня 2017 року, з 28 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року, з 30 квітня 2018 року по 20 жовтня 2018 року, з 02 квітня 2019 року по 09 жовтня 2019 року для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

3) зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди проходження військової служби в періоди з 29 березня 2017 року по 13 травня 2017 року, з 24 травня 2017 року по 28 жовтня 2017 року, з 28 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року, з 30 квітня 2018 року по 20 жовтня 2018 року, з 02 квітня 2019 року по 09 жовтня 2019 року в кратному обчисленні на час проходження військової служби в особливий період;

4) зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 24 липня 2020 року.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач 28 грудня 2019 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно вимог частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням комісії УПФУ в м. Лисичанську Луганської області від 02 січня 2020 року № 117 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відмова мотивована тим, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж на дату звернення (24 роки 7 місяців 16 днів).

Оскільки необхідний пільговий стаж складає 25 років, позивач, відпрацювавши ще півроку, 24 липня 2020 року повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно вимог частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням комісії УПФУ в м. Лисичанську Луганської області від 10 серпня 2020 року № 23 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відмова мотивована тим, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж на дату звернення (18 років 8 місяців 20 днів). Тобто відповідач безпідставно, без будь-яких пояснень та обґрунтувань зменшив пільговий стаж позивача. Крім того, в рішенні вказано, що період безпосередньої участі в антитерористичній операції зараховано на загальних умовах, що, на думку представника позивача, не відповідає положенням статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530.

Так, представник позивача зазначає, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується при обчисленні вислуги років для призначення пенсій в кратному розмірі: один місяць за три місяці.

З урахуванням зазначеного представник позивача вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Ухвалою від 21 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (арк. спр. 30-31).

Від УПФУ в м. Лисичанську Луганської області 05 жовтня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 37-38).

Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 на дату звернення до відповідача 24 липня 2020 року має страховий стаж роботи, який підтверджено записами, наявними в трудовій книжці і даними, які містять індивідуальні відомості про застраховану особу, - 24 роки 09 місяці 11 днів, із них роботи підземні, провідні професії 8 років 5 місяці 17 днів - 14/4/12 на право, роботи підземні за Постановою 202 - 6 років 10 місяців 24 дні, навчання за фахом - 3 роки 4 місяці 9 днів. Всього стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, - 18 років 8 місяців 20 днів.

Згідно з розділом XIV-1, пункту 3 частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що діє з 01 жовтня 2017 року, особи мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, не менше 25 років. До загального стажу, що дає право на пенсію згідно пунктом 3 частини першої статті 114 Закону, зараховано період безпосередньої участі в антитерористичній операції для учасників бойових дій згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на загальних умовах (ст. 27-1058). Пільговий стаж не повинен перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи вимоги законодавства та надані документи, відповідачем відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 3 частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутністю необхідного пільгового стажу на дату звернення (18 роки 8 місяців 20 днів).

На підставі зазначеного просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

З копій паспорту громадянина України (арк. спр. 8), картки фізичної особи-платника податків (арк. спр. 8 зв.), посвідчення учасника бойових дій (арк. спр. 9), встановлено такі дані про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , має статус учасника бойових дій.

Позивач 28 грудня 2019 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно з пунктом 3 частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку отримав рішення УПФУ в м. Лисичанську Луганської області від 02 січня 2020 року № 117 про відмову в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного пільгового стажу на дату звернення (24 роки 7 місяців 16 днів). У рішенні вказано, що ОСОБА_1 на дату звернення 28 грудня 2019 року має страховий стаж роботи, який підтверджено записами, наявними в трудовій книжці і даними, які містять індивідуальні відомості про застраховану особу 24 роки 02 місяці 12 днів, із них: роботи підземні, провідних професій 11 років 05 місяців 26 днів 14/4/12 на право, роботи підземні, професії за Постановою 202 06 років 10 місяців 25 днів, навчання за фахом 03 роки 04 місяці 09 днів, всього 24 роки 07 місяців 16 днів (арк. спр. 10-11).

Позивачем 24 липня 2020 року до УПФУ в м. Лисичанську Луганської області подано заяву про призначення пенсії, до якої згідно з розпискою-повідомленням, серед іншого, надано такі документи: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; заяву про призначення/перерахунок пенсії; паспорт від 02.02.2019 серії НОМЕР_2 ; трудову книжку від 18.01.2019 серії НОМЕР_3 ; диплом від 09.10.2019 № 115; довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення; довідку про відкритий рахунок в банку; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, від 25.06.2019 № 95-98, від 10.06.2019 № 205-206, від 11.02.2020 № 104-110, від 08.10.2019 № 747, від 09.07.2020 № 558, від 14.07.2020 № 461-4, довіреність від 22.11.2019 № 1671, посвідчення учасника бойових дій від 07.07.2020 серії НОМЕР_4 , свідоцтво про народження від 03.10.1977 серії НОМЕР_5 (арк. спр. 14-23, 41-78).

Рішенням УПФУ в м. Лисичанську Луганської області від 10 серпня 2020 року № 23 відмовлено у призначенні позивачу пенсії за віком згідно з пунктом 3 частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутністю необхідного пільгового стажу на дату звернення (18 років 8 місяців 20 днів). У рішенні вказано, що ОСОБА_1 на дату звернення 24 липня 2020 року має страховий стаж роботи, який підтверджено записами, наявними в трудовій книжці і даними, які містять індивідуальні відомості про застраховану особу 24 роки 09 місяців 11 днів, із них: роботи підземні, провідних професій 8 років 05 місяців 17 днів 14/4/12 на право, роботи підземні, професії за Постановою 202 06 років 10 місяців 24 дні, навчання за фахом 03 роки 04 місяці 09 днів, всього 18 років 08 місяців 20 днів (арк. спр. 12-13, 98 зв. - 99).

Дослідженням копії протоколу призначення пенсії ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії встановлено, що загальний страховий стаж позивача відповідачем визначено 39 років 9 місяців 21 дні; страховий стаж до 01.01.2014 10 років 0 місяців 29 днів; страховий стаж після 01.01.2014 14 років 8 місяців 22 дні; додаткові роки за список 1 15 років 0 місяців 0 днів; в тому числі: робота за списком № 1 18 років 8 місяців 25 днів. Також встановлено, що військова служба у період з 28 березня 2018 року по 30 червня 2020 року зарахована до страхового стажу 2 роки 3 місяці 3 дні, тобто в календарному обчисленні, до стажу, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах, не врахована (арк. спр. 95-98).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_6 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України б/д б/н, виданої на підставі наказів командира ОТУ «Донецьк» від 19 квітня 2017 року № 108; від 07 червня 2017 року № 156; від 22 листопада 2017 року № 307; від 26 березня 2018 року № 96; від 27 квітня 2018 року № 118, позивач дійсно в період з 29 березня 2017 року по 13 травня 2017 року; з 24 травня 2017 року по 28 жовтня 2017 року; з 28 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції (арк. спр. 14, 20-23, 73 зв.).

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_6 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України б/д б/н, виданої на підставі наказів командира ОТУ «Донецьк» від 10 травня 2018 року № 2; від 23 жовтня 2018 року № 147; від 09 квітня 2019 року № 85; від 16 жовтня 2019 року № 251, позивач дійсно в період з 30 квітня 2018 року по 20 жовтня 2018 року; з 02 квітня 2019 року по 09 жовтня 2019 року безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (арк. спр. 15).

Інформація, вказана у довідках також підтверджена витягами з наказів командира оперативно-тактичного угруповання «Північ» від 19 квітня 2017 року № 108, від 07 червня 2017 року № 156, від 22 листопада 2017 року № 307, від 27 квітня 2018 року № 118, від 10 травня 2018 року № 2, від 23 жовтня 2018 року № 147, від 09 квітня 2019 року № 85, від 16 жовтня 2019 року № 251 (арк. спр. 16-23).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Абзацами першим та другим пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно зі статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, до якого включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) (пункт І Списків).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа, та за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Так, зі змісту оскаржуваного рішення та заяв по суті справи судом з`ясовано, що між сторонами виник спір щодо зарахування до пільгового стажу позивача в кратному обчисленні часу безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції з 29 березня 2017 року по 13 травня 2017 року, з 24 травня 2017 року по 28 жовтня 2017 року, з 28 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року, та безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення з 30 квітня 2018 року по 20 жовтня 2018 року, з 02 квітня 2019 року по 09 жовтня 2019 року для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV.

При вирішенні спірного питання суд виходить з такого.

Частиною першою статті 2 Закону України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону № 2232-XII громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно з частиною першою статті 1-2 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

За правилами Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 05 червня 2018 року по справі № 348/347/17, від 30 липня 2019 року по справі № 346/1454/17, від 02 квітня 2020 року по справі № 185/4140/17, від 16 червня 2020 року по справі № 185/7049/16-а.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в період з 29 березня 2017 року по 13 травня 2017 року, з 24 травня 2017 року по 28 жовтня 2017 року, з 28 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року, з 30 квітня 2018 року по 20 жовтня 2018 року, з 02 квітня 2019 по 09 жовтня 2019 року, що підтверджується довідками б/н та б/д про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, та про безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, та індивідуальними відомостями про позивача з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (довідка форми ОК-5) (арк. спр. 14, 15, 81-86).

Проте, відповідачем всупереч положень Закону № 2232-XII, Закону № 2011-XII та Положення № 530 військова служба позивача не зарахована до його стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV в кратному обчисленні один місяць служби за три місяці.

За таких обставин рішення УПФУ в м. Лисичанську Луганської області від 10 серпня 2020 року № 23 не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, на відповідність яким перевіряє адміністративний суд при розгляді справи. Відповідно таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав в іншій частині позовних вимог, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на обставини справи, суд дійшов висновку, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям УПФУ в м. Лисичанську Луганської області рішення про відмову в призначенні пенсії, а не з діями (бездіяльністю), вчиненими останнім з метою виконання своїх функцій та повноважень, тому належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення УПФУ в м. Лисичанську Луганської області від 10 серпня 2020 року № 23 про відмову в призначенні пенсії.

Самі по собі дії (бездіяльність) відповідача не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги позивача.

Як наслідок, суд вважає за необхідне зобов`язати УПФУ в м. Лисичанську Луганської області прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV з 24 липня 2020 року (за заявою від 24 липня 2020 року), зарахувавши до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, військову службу позивача в період з 29 березня 2017 року по 13 травня 2017 року, з 24 травня 2017 року по 28 жовтня 2017 року, з 28 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року, з 30 квітня 2018 року по 20 жовтня 2018 року, з 02 квітня 2019 по 09 жовтня 2019 року в кратному обчисленні один місяць служби за три місяці.

Вимога позивача призначити пенсію відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є безпідставною, оскільки пунктом 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV визначено, що застрахованим особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється за нормами цього Закону.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Бондарєвої Валерії Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (місце знаходження: 93113, Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця В. Сосоюри, будинок 347, код за ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 10 серпня 2020 року № 23 «Про відмову в призначенні пенсії за віком згідно пункту 3 частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24 липня 2020 року, зарахувавши до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, військову службу позивача в період з 29 березня 2017 року по 13 травня 2017 року, з 24 травня 2017 року по 28 жовтня 2017 року, з 28 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року, з 30 квітня 2018 року по 20 жовтня 2018 року, з 02 квітня 2019 по 09 жовтня 2019 року в кратному обчисленні один місяць служби за три місяці.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова