Справа № 640/22829/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року м. Київ № 640/22829/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить (з урахуванням уточненої позовної заяви від 12.12.2019):

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо відображення в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 заборгованості у сумі 23 150,00 грн. зі сплати єдиного податку з фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо не вчинення ді з видалення з інтегрованої картки платника відповідного запису;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві видалити запис з інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за платежем єдиного податку з фізичних осіб щодо обчислення податкового боргу у сумі 23 150,00 грн., що виник на підставі декларації за перший квартал 2016 року та відобразити цю суму такою, що була сплачена 04.04.2016 в ПАТ «КБ «Хрещатик».

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.08.2017 у справі №826/10194/16 визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30.11.2016 №10407-17, якою позивача повідомлено про те, що станом на 29.11.2016 сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 239 402,86 грн., у тому числі: з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 23 141,55 грн., з урахуванням того, що 04.04.2016 ФОП ОСОБА_1 надано платіжне доручення №2 до ПАТ «КБ «Хрещатик» про перерахування 23 150,00 грн. з її рахунку з метою сплати єдиного податку з фізичних осіб за І квартал 2016 року. Таким чином, позивачем наголошено, що останньою виконано обов`язок зі сплати податкових зобов`язань у заявленому розмірі, натомість, фактичне ненадходження таких коштів до Державного бюджету України виникло з вини банку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що моментом завершення переказу у межах спірних правовідносин є момент зарахування суми переказу до відповідного бюджету. Відтак, оскільки фактично сплата відповідних платежів не відбулась, відсутні підстави для внесення відомостей про сплату відповідних коштів.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві надіслано ФОП ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» від 30.11.2016 №10407-17, якою останню повідомлено, що станом на 29.11.2016 сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 239 402,86 грн., у тому числі: з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 23 141,55 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.08.2017 у справі №826/10194/16 визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30.11.2016 №10407-17. У мотивувальній частині вказаної постанови зазначено, що системний аналіз наведених положень свідчить про те, що виконання платником податкового обов`язку з перерахування до бюджету суми податкового зобов`язання, а отже його сплата, пов`язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов`язань. Тобто, платник податку, надавши банку платіжне доручення про сплату відповідних сум податку в межах операційного часу банку, вважається таким, що виконав свій податковий обов`язок у повному обсязі, при цьому, відповідальність за подальший переказ сум податкового зобов`язання несе банк. Таким чином, подання позивачем до обслуговуючого банку належним чином оформленого платіжного доручення на оплату податкових платежів є належними, необхідними та достатніми діями, які він мав вчинити для виконання податкового обов`язку.

З огляду на викладене, ФОП ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ДПС у м. Києві із заявою від 20.12.2019, в якій просила видалити запис з інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за платежем єдиного податку з фізичних осіб щодо обчислення податкового боргу у сумі 23 150,00 грн., що виник на підставі декларації за перший квартал 2016 року та відобразити цю суму такою, що була сплачена 04.04.2016 в ПАТ «КБ «Хрещатик».

Разом з тим, за твердженням представника відповідача, підстави для видалення вказаного запису відсутні.

Вважаючи на підставі викладеного порушеними власні права та охоронювані законом інтереси, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

У силу вимог п. 1.30 ст. 1, п. 22.1 ст. 22, п. 8.1 ст. 8, п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», виконання платником податкового обов`язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов`язання пов`язане, в тому числі, з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов`язань.

Згідно з п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Відтак, направлення позивачем до свого банку належним чином оформлених платіжних вимог на оплату податкових платежів (при наявності необхідної кількості коштів на рахунку) є належними та необхідними діями, які платник податку повинен вчинити для оплати податкового зобов`язання.

У свою чергу, організація діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків та інших платежів, визначена у Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 №751/28881 (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 2 розділу 1 Порядку, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Приписами п. 3 розділу 1 Порядку передбачено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Зі змісту п. 1 розділу 2 Порядку вбачається, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Пунктом 1 розділу 3 Порядку передбачено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органів Казначейства у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, а саме: відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B; виписок з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; звітів про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Таким чином, з метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету контролюючі органи відкривають платнику податків інтегровані картки, за якими відображається стан розрахунків платника з бюджетом. Відомості про сплату податкових зобов`язань платниками податків обліковуються у таких картках за даними електронних реєстрів розрахункових документів, а умовою, з якою законодавство пов`язує відображення в інтегрованій картці платника факту надходження грошових коштів в рахунок сплати податкового зобов`язання є отримання від Державної казначейської служби України підтвердження про зарахування грошових коштів на відповідний рахунок.

Враховуючи відсутність даних про зарахування грошових коштів на рахунок органів Державної казначейської служби України, відповідач правомірно не відобразив дані щодо сплати єдиного податку з фізичних осіб в інтегрованій картці платника - позивача, - а тому протиправна бездіяльність з боку відповідача відсутня, як відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача вносити зміни до інтегрованої картки особового рахунку за умови наявності лише платіжних доручень, але без фактичного надходження коштів до державного бюджету.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №816/573/16 та від 16.06.2020 у справі №814/78/16.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд вказує про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні останніх.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок