Справа № 280/3342/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 жовтня 2020 року Справа № 280/3342/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом: Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 34-А, ) до Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ), Східне управління Офісу великих платників податків ДПС (69035, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 190-А, код 43201011) про визнання дій протиправними та зобов`язання винити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» (далі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Офісу великих платників податків ДПС (далі відповідач 1), до Запорізького управління Офісу великих платників податків ДПС (далі - відповідач 2), в якому позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить:

визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДПС по нарахуванню Публічному акціонерному товариству «Донбасенерго» пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 933 711,03 грн. у період з 03.04.2020 по 15.04.2020;

зобов`язати Запорізьке управління Офісу великих платників податків ДПС внести зміни до інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені у загальному розмірі 5 933 711,03 грн. у період з 03.04.2020 по 15.04.2020.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що Податковий кодекс України встановлює правові наслідки бездіяльності методолога електронного кабінету, які, водночас, убезпечують платника податків від порушення його прав внаслідок можливого впливу методологічної та/або технічної помилки, а саме на час судового розгляду, який має встановити наявність або відсутність методологічних та/або технічних помилок у роботі електронного кабінету, заборонено: визначати платнику податків грошове зобов`язання; застосовувати штрафні санкції та нараховувати пеню; ініціювати притягнення платника податків та/або його посадових осіб до адміністративної, кримінальної відповідальності за порушення податкового законодавства, що можуть бути спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету. Таким чином, на думку позивача, протягом всього часу судового розгляду адміністративної справи №640/15976/19 Офісу великих платників податків ДПС заборонено нараховувати ПАТ «Донбасенерго» пеню, оскільки її розмір можливо є завищеним внаслідок методологічної помилки електронного кабінету. Отже, вважає, що нарахувавши відносно позивача пеню з податку на додану вартість у загальному розмірі 5933711,03 грн. у період з 03.04.2020 по 15.04.2020 відповідач 1 порушив приписи п. 42-1.11 ст. 42-1 Податкового кодексу України. Крім того, вказує на те, що дії контролюючого органу з нарахування пені не відповідають пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України. На підставі вищезазначеного, просить визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДПС по нарахуванню позивачу пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 933 711,03 грн. у період з 03.04.2020 по 15.04.2020, а також зобов`язати Запорізьке управління Офісу внести зміни до інтегрованої картки платника шляхом виключення з неї операції по нарахуванню вказаної пені. Додаткові пояснення щодо предмету позову надано у відповіді на відзив, у якій позивач додатково звертає увагу суду, що лист ДПС України від 08.10.2019 №4784/6/99-00-10-04-15 направлений значно пізніше, ніж протягом 72 годин після надходження повідомлення від платника податків, він не містить жодного з затверджених результатів оброблення помилки та затвердженого ступеня критичності виявленої помилки, а також не містить строку усунення помилки, отже вказаний лист не є визнанням методологом електронного кабінету наявності методологічної помилки у розумінні ст. 42-1 Податкового кодексу України. Із посиланням на норму на п. 42-1.10 ст. 42-1 Податкового кодексу України стверджує, що якщо б вказаний у відзиві лист ДПС України був офіційним визнанням наявності методологічної помилки, автоматичний розрахунок пені для позивача не здійснювався би до часу усунення помилки, проте вже після направлення цього листа, автоматичний розрахунок пені для позивача продовжується, пеня нарахована, зокрема, в період з 03.04.2020 по 15.04.2020. На підставі вищезазначеного, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач 1 позов не визнав, надав суду відзив, відповідно до якого посилається на приписи пп. 14.1.111, пп. 14.1.110 п. 14.1 ст. 14, п. 42-1.7, п. 42-1.8 ст. 42-1 Податкового кодексу України та стверджує, що центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику було надано відповідь листом від 08.10.2019 №4784/6/99-00-10-04-15, в якому зазначено, що порушене питання щодо нарахування пені на сьогодні розглядається ДПС з метою приведення особових карток платників, у тому числі позивача, у відповідність до законодавства з урахуванням змін, що набрали чинності. Зауважує, що посилання ПАТ «Донбасенерго» на п. 42-1.11 ст. 42-1 Податкового кодексу України є безпідставними. За таких обставин, просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 25.05.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 23.06.2020.

Ухвалою суду від 23.06.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 280/3342/20 строком на 30 днів, підготовче засідання по справі відкладено на 25.08.2020.

Ухвалою суду від 25.08.2020 замінено Відповідача 2 Запорізьке управління Офісу великих платників податків ДПС на правонаступника Східне управління Офісу великих платників податків ДПС (69035, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 190-А, код 43201011), підготовче засідання по справі відкладено на 29.09.2020.

Протокольною ухвалою суду від 29.09.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 20.10.2020.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження. Позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача 1 вказав, що не заперечує проти розгляду справи в порядку письмового провадження, наполягає на відмові у задоволенні позову.

У відповідності до частини 9 статті 205 КАС України, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

На підставі приписів частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Донбасенерго» є юридичною особою, яка зареєстрована 26.08.1998 та 30.08.2004 відомості про неї внесені до Єдиного державного реєстру записом №1 000070.

Позивач є платником податку на додану вартість та з 01.01.2019 перебуває на податковому обліку за основним місцем обліку у Офісі великих платників податків ДПС, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.11.2019. При цьому адміністрування податків та надання адміністративних послуг, включаючи ведення інтегрованої картки платника, здійснюється на час розгляду позову Східним управлінням Офісу великих платників податків ДПС.

12 липня 2019 року листом № 01-1.1/01477 від 12.07.2019 ПАТ «Донбасенерго» направило до Державної фіскальної служби України повідомлення про помилку, що виникла під час роботи в інформаційно-телекомунікаційній системі «Електронний кабінет».

Повідомлення про помилку Державна фіскальна служба України отримала 13 липня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

22 серпня 2019 року ПАТ «Донбасенерго» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою від 22.08.2019 № 01-1.10/01755 про визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України, яка полягає у не проведенні перевірки наявності методологічної помилки за повідомленням ПАТ «Донбасенерго» від 12.07.2019 та не повідомленні платника податків про результати обробки помилки, що виникла під час роботи в інформаційно-телекомунікаційній системі «Електронний кабінет», у строки, встановлені п.42-1.8 ст. 42-1 Податкового кодексу України, а також про зобов`язання Державної фіскальної служби України усунути виявлені методологічні помилки електронного кабінету при нарахуванні пені. Про подання вказаної позовної заяви ПАТ «Донбасенерго» повідомило Державну фіскальну службу України та Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби через електронний кабінет.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.08.2019 за вказаним позовом ПАТ «Донбасенерго» відкрито провадження в адміністративній справі №640/15976/19.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 у справі № 640/15976/19 адміністративний позов ПАТ «Донбасенерго» задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, яка полягає у не проведенні перевірки наявності методологічної помилки за повідомленням Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» від 12.07.2019 та не повідомленні платника податків про результати обробки помилки, що виникла під час роботи в інформаційно-телекомунікаційній системі «Електронний кабінет», у строки, встановлені пунктом 42-1.8 статті 42-1 Податкового кодексу України. Зобов`язано Державну фіскальну службу України усунути методологічні помилки електронного кабінету, які полягають:

- у нарахуванні пені за період до спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, в порушення положень підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України;

- у нарахуванні пені за період після зарахування коштів на рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в порушення положень підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України;

- у нарахуванні пені за несвоєчасну оплату податкових зобов`язань, які обумовлені діяльністю філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, фактичним місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія, в порушення положень підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі № 640/15976/19 апеляційна скарга Державної податкової служби України залишена без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 залишено без змін та набрало законної сили.

Ухвалою Верховного Суду від 19.06.2020 по справі № 640/15976/19 відмовлено Державній податковій службі України у відкритті касаційного провадження у справі.

Як слідує з даних інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго» з податку на додану вартість станом на 03.06.2020, відповідачем 1 у період з 03.04.2020 по 15.04.2020 була нарахована позивачу пеня з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 933 711,03 грн., а саме:

03.04.2020 нараховано позивачеві 854 172,56 грн. пені по податку на додану вартість за період з 01.02.2016 по 03.04.2020;

03.04.2020 нараховано позивачеві 842 778,81 грн. пені по податку на додану вартість за період з 02.03.2016 по 03.04.2020;

10.04.2020 нараховано позивачеві 362 843,04 грн. пені по податку на додану вартість за період з 01.07.2016 по 10.04.2020;

15.04.2020 нараховано позивачеві 3 873 916,62 грн. пені по податку на додану вартість за період з 01.12.2015 по 15.04.2020.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю виходячи із наступного.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки;

Нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (підпункт 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України).

Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (підпункт 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України).

Пунктом 129.9 ст. 129 ПК України передбачено, що у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податку помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу пеня, передбачена цією статтею, не нараховується, якщо зміни до податкової звітності внесені протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.56-2 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України електронний кабінет - електронна система взаємовідносин між платниками податків та державними, у тому числі контролюючими, органами з питань реалізації їхніх прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, що складається з: апаратно-програмного комплексу; портального рішення для користувачів - платників податків, робота в якому здійснюється он-лайн (через Інтернет у режимі реального часу) та не вимагає обов`язкового використання спеціалізованого клієнтського застосування; портального рішення для користувачів - державних, у тому числі контролюючих, органів; програмного інтерфейсу (API), що дає змогу реалізувати повноту функціоналу електронного кабінету; інших засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем.

Порядок функціонування електронного кабінету визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

Пунктом 42-1.2 статті 42-1 Податкового кодексу передбачено, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та нормативно-правовими актами, що прийняті на підставі та на виконання цього Кодексу, законами з питань митної справи, в тому числі, шляхом:

перегляду в режимі реального часу інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, здійсненням податкового контролю, в тому числі дані оперативного обліку податків та зборів (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, а також одержання такої інформації у вигляді документа, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням кваліфікованого електронного підпису посадової особи контролюючого органу та кваліфікованої електронної печатки контролюючого органу із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання (абзац другий пункту 42-1.2);

подання повідомлення про технічну та/або методологічну помилку, що виявлена в роботі електронного кабінету (абзац вісімнадцятий пункту 42-1.2).

За приписами підпункту 14.1.111 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України методологічною помилкою електронного кабінету є невідповідність методології та/або алгоритмів роботи електронного кабінету положенням податкового законодавства, яка призводить до помилки, в тому числі в розрахунку об`єкта оподаткування, суми податку, суми надмірної сплати податку, суми пені, штрафних санкцій, показників формули обрахунку, які використовуються в електронних системах адміністрування, інших показників, що впливають на права та обов`язки платників податків.

Підпунктом 14.1.110 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що методологом електронного кабінету є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Пунктом 1 Положення про Державну фіскальну службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику та державну політику у сфері державної митної справи є Державна фіскальна служба України.

Згідно з пунктом 42-1.7 статті 42-1 Податкового кодексу України у разі виявлення платником податків технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету він має право надіслати через електронний кабінет або в інший спосіб повідомлення про виявлену технічну та/або методологічну помилку. Повідомлення про методологічну помилку надсилається методологу електронного кабінету. Повідомлення про технічну помилку надсилається одночасно методологу електронного кабінету та технічному адміністратору.

Положеннями пункту 42-1.8 наведеної статті Кодексу встановлено, що методолог електронного кабінету зобов`язаний провести перевірку наявності методологічної помилки протягом 72 годин після надходження повідомлення від платника податків, крім вихідних та святкових днів, про результати якої повідомити платнику податків у цей самий строк. Якщо методолог електронного кабінету визнає наявність методологічної помилки, він зобов`язаний усунути її у строк, що визначається ним з урахуванням критичності виявленої помилки та технічної можливості її усунення. Якщо методологічна помилка призводить до порушення прав платників податків або передбачає притягнення платників податків до відповідальності, методолог надсилає в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платника податків документ, яким повідомляє про існування методологічної помилки та про час, необхідний для її усунення та відновлення порушених прав платників податків. Про усунення методологічної помилки методолог повідомляє платникам податків шляхом надіслання відповідного документа із повідомленням в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платників податків.

Аналогічні норми містяться в пункті 10 Порядку функціонування електронного кабінету, який затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 637.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «Донбасенерго» звернувся до ДФС України із повідомленням від 12.07.2019 №01-1.1/01477, в якому зазначив про відповідну методологічну помилку та автоматичне нарахування пені в порушення підпункту 129.1.3 пункту 129.1, підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 та підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України при наявності розстрочення сплати податкового боргу. Наведене повідомлення було отримано ДФС України 13 липня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У зв`язку з неотриманням відповіді від відповідача про результати перевірки наявності методологічних помилок електронного кабінету та не вчинення дій щодо, усунення вказаних помилок, позивач 22 серпня 2020 року звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до ДФС України, третя особа Офіс ВПП ДФС про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, що підтверджується відтиском вхідного штампу вказаного суду на позовній заяві позивача від 12.08.2019 №01-1.10/01755.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2019 прийнято позовну заяву ПАТ «Донбасенерго» та відкрито провадження в адміністративній справі №640/15976/19.

Згідно з пунктом 42-1.10 статті 421 Податкового кодексу України платник податків звільняється від відповідальності у разі, коли у роботі електронного кабінету виявлена технічна та/або методологічна помилка і така помилка визнана технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або її існування підтверджено рішенням суду. У такому разі штрафні санкції та пеня, передбачені цим Кодексом, за порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, не застосовуються, підстави для притягнення платника податків та/або його посадових осіб до адміністративної, кримінальної відповідальності відсутні. Ненарахування штрафних санкцій та/або пені за порушення, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, закріплюється (реалізується) в програмному забезпеченні, яке застосовується для автоматичного розрахунку штрафних санкцій та/або пені за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 42-1.11 статті 42-1 Податкового кодексу України якщо технічний адміністратор або методолог не надсилає відповіді про результати перевірки повідомлення про технічну та/або методологічну помилку у встановлений цим Кодексом строк або заперечує наявність технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету, то платник податків має право звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних інтересів, про що повідомляє контролюючому органу, технічному адміністратору та методологу електронного кабінету через електронний кабінет. Протягом всього часу судового розгляду такого звернення платника податків забороняється визначати платнику податків грошове зобов`язання, застосовувати штрафні санкції та нараховувати пеню, ініціювати притягнення платника податків та/або його посадових осіб до адміністративної, кримінальної відповідальності за порушення податкового законодавства, що можуть бути спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету.

Таким чином Податковий кодекс України встановлює правові наслідки бездіяльності методолога електронного кабінету та заборону на час судового розгляду, який має встановити наявність або відсутність методологічних та/або технічних помилок у роботі електронного кабінету, визначати платнику податків грошове зобов`язання, застосовувати штрафні санкції та нараховувати пеню, ініціювати притягнення платника податків та/або його посадових осіб до адміністративної, кримінальної відповідальності за порушення податкового законодавства, що можуть бути спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що протягом всього часу судового розгляду адміністративної справи №640/15976/19, починаючи з 28 серпня 2019 року, відповідач 1 протиправно нараховував ПАТ «Донбасенерго» пеню, чим порушив приписи пункту 42-1.11 статті 42-1 Податкового кодексу України, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Офісу ВПП ДПС по нарахуванню позивачу пені з податку на додану вартість за вказаний період підлягають задоволенню.

Крім того, під час ухвалення рішення у справі судом враховане, що рішеннями адміністративних судів першої та апеляційної інстанції по справі №640/15976/19, встановлено існування методологічної помилки електронного кабінету, яка полягає у нарахуванні пені за несвоєчасну оплату податкових зобов`язань, які обумовлені діяльністю філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, фактичним місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія, в порушення положень підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, що в силу приписів частини 4 статті 78 КАС України доказуванню не підлягає.

Суд відхиляє посилання відповідача 1 на лист Державної податкової служби України від 08.10.2019 №4784/6/99-00-10-04-15, оскільки в цьому листі Державна податкова служба України також визнає наявність методологічної помилки та має намір вжити заходів щодо приведення особової картки ПАТ «Донбасенерго» у відповідність до законодавства, не спростовує порушення відповідачами норм пункту 42-1.11 статті 42-1 Податкового кодексу України.

З грудня 2019 року у Світі виникла та стрімко поширилась гостра респіраторна хвороба COVID-19, яка спричинена коронавірусом SARS-CoV-2.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року запроваджено карантин на всій території України.

У зв`язку із запровадженням карантину Верховною Радою України прийнято, а Президентом України підписано Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 533-IX, який набрав законної сили 18.03.2020.

Вказаним Законом внесено зміни до Податкового кодексу України, якими, зокрема, звільнено платників податків від сплати за період з 1 березня по 30 квітня 2020 року плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності), податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також звільнено від застосування штрафних санкцій (за певними винятками) та нарахування пені (без винятків) за період з 1 березня по 31 травня 2020 року.

Так, за буквальним змістом абзацу одинадцятого пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції, що була чина на час нарахування пені) протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що Офісом великих платників податків ДПС у період з 03.04.2020 по 15.04.2020 була нарахована позивачу пеня з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 933 711,03 грн. за періоди з 01.02.2016 по 03.04.2020, з 02.03.2016 по 03.04.2020, з 01.07.2016 по 10.04.2020 та з 01.12.2015 по 15.04.2020. Відповідачами заперечень на такий розрахунок не надано, жодними доказами його не спростовано.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що нарахування пені в періоді, який визначено в абзаці одинадцятому пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, порушує вказану норму та є протиправним.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача 2 внести зміни до інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго» шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені на загальну суму 5 933 711,03 грн. у період з 03.04.2020 по 15.04.2020., то суд виходить з наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Зміст наведених правових норм та фактичних обставин справи свідчить про те, що у платника податків наявний правомірний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків. Інтегрована картка платника податків - це документ, що відображає стан розрахунків платника за податками, зборами тощо і невідображення у цій картці сплаченого платником податків податкового зобов`язання призводить до відображення в ній податкового боргу, що, своєю чергою, призводить до безпідставного застосування контролюючим органом до платника визначених в Податковому кодексі України заходів з погашення цього боргу.

Оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то, таким чином, матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що зобов`язання Східного управління Офісу великих платників податків ДПС внести зміни до інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго» шляхом виключення пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 933 711,03 грн. у період з 03.04.2020 по 15.04.2020 є належним, ефективним способом захисту прав позивача, а тому дані вимоги підлягають задоволенню.

Саме такий спосіб захисту порушених прав та інтересів платника податків визнав адекватним та обґрунтованим Верховний Суд у постановах від 13.02.2018 у справі № 816/2042/16, від 02.10.2018 у справі № 816/2220/17, від 20.12.2018 у справі № 818/326/17.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі 1 та 2, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довели правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

Відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов задоволено повністю, на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 23122,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297, п. 3 розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 34-А, ) до Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ), Східне управління Офісу великих платників податків ДПС (69035, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 190-А, код 43201011)про визнання дій протиправними та зобов`язання винити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДПС по нарахуванню Публічному акціонерному товариству «Донбасенерго» пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5 933 711,03 грн. у період з 03 квітня 2020 року по 15 квітня 2020 року.

Зобов`язати Східне управління Офісу великих платників податків ДПС внести зміни до інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені у загальному розмірі 5 933 711,03 грн. у період з 03 квітня 2020 року по 15 квітня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС на користь Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» судові витрати у розмірі 23122 (двадцять три тисячі сто двадцять дві) гривні 00 копійок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 20.10.2020.

Суддя О.О. Артоуз