Справа № 240/1413/20
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1413/20

Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Г.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

19 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Ліквідаційна комісія УМВС України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому з 26 листопада 2018 року інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ, в розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, а саме 26 листопада 2018 року, відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», з врахуванням раніше виплачених сум.

Підставою звернення позивачем до суду слугувала, як зазначає про це позивач, відмова відповідача у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку невідповідністю поданих документів пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою КМУ № 850 від 21 жовтня 2015 року. Також, позивач заперечує наявність будь-яких часових обмежень у реалізації колишнім працівником міліції наявного у нього права на виплату одноразової грошової допомоги в разі зміни групи інвалідності.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, в розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності на 26 листопада 2018 року, відповідно до "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, з врахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Серед іншого, відповідач вказує, що за результатом розгляду документів позивача на отримання одноразової грошової допомоги останні, в результаті виявлення ряду невідповідностей, було повернуто до л/к УМВС України в Житомирській області. При цьому, листом ДФОП МВС України ліквідаційну комісію було повідомлено про те, що наявність вищезазначених обставин (а саме, відсутня інформація про наявність або відсутність отримання виплат, встановлених іншими законами) унеможливило затвердження МВС України висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу

Позивач та третя особа правом подання письмових відзивів на апеляційну скаргу не скористались.

Оскільки предметом оскарження є рішення суду першої інстанції ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 311 КАС України.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 наказом УМВС України в Житомирській області № 284 о/с від 13.06.2008 звільнений з посади помічника начальника - оперативного чергового Черняхівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області.

За результатами первинного огляду, позивачу з 28.10.2015 було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків та, у зв`язку з цим, нараховане та виплачене страхове відшкодування в розмірі 11154 грн.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 101729 від 26.11.2018, позивачу за результатами повторного огляду встановлено ІІ групу інвалідності з 26.11.2018 внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

У зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, позивач звернувся до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, проте останнім повідомлено позивачу про відмову у прийнятті відповідного рішення.

Не погодившись із такими діями Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, позивач звернувся до суду. За результатами розгляду позовної заяви, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року по справі № 240/516/19, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2019:

- визнано протиправною відмову Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області у прийнятті документів та складення висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ;

- зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ від 20.12.2018, прийняти подані позивачем документи, сформувати висновок щодо виплати грошової допомоги, який направити до Міністерства внутрішніх справ України для вирішення питання про призначення або у випадках визначених п.14 Порядку №850 про відмову в призначенні грошової допомоги.

На виконання вказаного рішення суду та на підставі заяви позивача від 31.10.2019 з доданими до неї документами, Управлінням Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області сформовано висновок щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 від 09.12.2019 та направлено його до Міністерства внутрішніх справ України.

Як вбачається із листа Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2019 № 15/2-4676, надісланого на адресу ліквідаційної комісії УМВС України у Житомирській області, відповідачем відмовлено позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із невідповідністю поданих документів пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою КМУ № 850 від 21 жовтня 2015 року. Документи про призначення одноразової грошової допомоги повернуто ліквідаційній комісії УМВС України в Житомирській області.

Листом від 17 грудня №322лк/29 Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повідомлено позивача про повернення його документів ліквідаційній комісії УМВС України у Житомирській області.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмова відповідача у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, суперечить нормам чинного законодавства та не містить підстав, визначених пунктом 14 Порядку № 850.

Водночас, суд першої інстанції, врахувавши відсутність окремого рішення Міністерства внутрішніх справ України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, дійшов висновку про доцільність зобов`язання відповідача призначити і виплатити вказану допомогу.

Судова колегія, надаючи оцінку даним правовідносинам, відзначає наступне.

Статтею 23 Закону України "Про міліцію" визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Вказаний Порядок, визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 Порядку № 850, грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, зокрема у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.

Відповідно до пункту 7 Порядку №850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Крім того, до заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції (пункт 8 Порядку №850).

В свою чергу, МВС в місячний строк, після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів, приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови, що передбачено пунктом 9 Порядку №850.

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що рішення про призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності приймається Міністерством внутрішніх справ України на підставі поданого керівником органу внутрішніх справ, у якому проходив службу позивач, в даному випадку - Ліквідаційною комісією Управління МВС України в Житомирській області висновку про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України "Про міліцію" № 565- XII від 20 грудня 1990 року (далі - Закон № 565- XII).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Міністерство внутрішніх справ України зобов`язано прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги або мотивовану відмову в призначенні такої виплати.

В даному ж випадку, відповідач - Міністерство внутрішніх справ України, повернуло на доопрацювання матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Отже, Міністерство внутрішніх справ України, в порушення вимог п.9 Порядку №850, за результатами розгляду матеріалів про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням позивачу інвалідності другої групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, жодного рішення не прийняло, чим допустило протиправну бездіяльність.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2108 у справі №822/1579/17, від 23 червня 2020 року у справі №296/10884/16-а і суд не вбачає підстав для відступу від такої позиції.

Серед іншого, у постанові від 19 лютого 2019 року в справі №802/498/18-а Верховний Суд також дійшов висновку про те, що повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції не передбачено, а тому повернення документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить Порядку №850.

Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що відсутність відповідного рішення в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу, тому відмова відповідача (Міністерства внутрішніх справ) викладена у листі є протиправною. Не приймаючи рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги, відповідач фактично вчинює протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті мотивованого рішення (постанова від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повертаючи матеріали щодо позивача на доопрацювання через відсутність певної інформації, відповідач, фактично, перебрав на себе повноваження органу, як наглядової та контрольної інстанції, що чинним законодавством не передбачено.

Крім того, колегія суддів зауважує, що пунктом 14 Порядку №850 визначено виключні підстави для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

Зокрема, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Отже, в контексті наведеного, суд відмічає, що підстави, про які зазначає відповідач, що слугували поверненню документів без прийняття відповідного рішення, вказана норма не містить.

Одночасно судова колегія звертає увагу на те, що ніким не заперечується і не спростована та обставина, що інвалідність позивача виникла з причин, пов`язаних саме з виконанням ним службових обов`язків, що підтверджується усіма медичними документами. Рішення Житомирського обласного МСЕК недійсними не визнавались, причинно-наслідковий зв`язок інвалідності позивача з виконанням службових обов`язків не оспорюється.

На думку апеляційного суду, формулювання причин повернення матеріалів позивача, наведене у листі відповідача від 17.12.2020 року, не відповідає вимогам щодо обґрунтованості, чіткості та зрозумілості актів суб`єктів влади.

Крім того, причина повернення документів, яка була зазначена у листі відповідача, не відповідає підставам, передбаченим Порядком.

Верховний Суд у аналогічних справах неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що суб`єкт влади повинен чітко зазначати саме ту підставу відмови, яка передбачена п.14 Порядку №850 ( постанова від 13.02.2018 року у справі № 808/1866/16, від 28.03.2019 року у справі № 296/10138/16-а, від 12.09.2019 року у справі № 823/194/16 та інші)

Слід звернути увагу на те, що п. 4 Порядку №850 не обмежує право інваліда отримати допомогу у разі встановлення йому вищої групи інвалідності, скільки визначає лише особливості виплати суми такої допомоги залежно від настання тої чи іншої події.

Колегія суддів зазначає, що дослідженню у цій справі підлягає саме законність повернення документів листом, а не підстави за яких були повернуті документи.

Як зазначено вище, відповідно до пункту 9 Порядку №850 Міністерство внутрішніх справ зобов`язано прийняти рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги, оскільки вказаною нормою не надано МВС повноважень повертати листом документи про призначення одноразової грошової допомоги без прийняття відповідного рішення з візою про відмову.

Однак, Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України, в порушення вимог пункту 9 Порядку №850, без прийняття відповідного рішення, листом від 10.12.2019 №15/2-4676 повернув документи щодо призначення одноразової грошової допомоги ліквідаційній комісії, повідомивши про це позивача.

В контексті викладеного, судова колегія констатує той факт, що Міністерство внутрішніх справ України не приймало окремого рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, а відмовило шляхом проставляння відмітки (візи) "відмовлено" директором ДФОП МВС С.Шеніним на вже сформованому висновку УМВС України в Житомирській області, і тому вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства внутрішніх справ України про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, є передчасною. В даному випадку, рішення про скасування якого прохає позивач, не існує, а має місце протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо прийняття відповідного рішення за результатами розгляду питання стосовно призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

За таких обставин, дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи, вчинені не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законодавством України та носять характер протиправної бездіяльності щодо винесення відповідного рішення про призначення чи про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

До того ж, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції щодо права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України не приймав рішення ні про призначення, ні про відмову в призначенні грошової допомоги.

Тож, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає, що на даному етапі належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням йому з 26 листопада 2018 року інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції передчасно задоволено і вимогу про зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІ групи, оскільки відповідно до вимог пункту 9 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", Міністерство внутрішніх справ в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках передбачених пунктом 14 цього Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і лише потім надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Судова колегія зауважує, що заява з доданими документами про призначення одноразової грошової допомоги у МВС України відсутня, а саме не була повторно надіслана л/к УМВС України в Житомирській області до МВС України для розгляду питання та прийняття рішення, а тому відповідач не має змоги прийняти відповідне рішення.

В даному випадку, лише після повторного надіслання ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області до Міністерства внутрішніх справ України документів, питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року, може бути розглянуто.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.

Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

За таких обставин належним, способом захисту порушених прав позивача є покладення на Міністерство оборони України обов`язку повторно розглянути заяву позивача із прийняттям відповідного рішення згідно вимог законодавства.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Отже, встановлені та перевірені обставини справи свідчать про те, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, а тому остання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Ліквідаційна комісія УМВС України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням йому з 26 листопада 2018 року інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ, з прийняттям відповідного рішення з урахуванням обставин, встановлених судами.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.