Справа № 415/2860/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/2860/20
Провадження № 2-а/415/286/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Луганській області молодшого лейтенанта поліції Водолада Івана Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Луганській області молодшого лейтенанта поліції Водолада Івана Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 17.04.2020 серії ЕАК № 2402206 молодшим лейтенантом поліції Водоладом Іваном Юрійовичем поліцейським 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Луганській області його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн.

Він, ОСОБА_1 , 17.04.2020 року приблизно о 13.40 год. рухався по вул. Менделєєва м. Лисичанська, коли він рухався по вул. Менделєєва біля ТЦ «Морозко» його зупинив патрульний поліцейський (автомобіль 21-84). Після зупинки до нього підійшли патрульні поліцейські і сказали, що рухаючись за його автомобілем позаду вони виявили порушення, що він не пристебнутий ременем безпеки і його автомобіль був зупинений за порушення правил дорожнього руху.

При цьому поліцейські не надали йому жодних відео - фото доказів його правопорушення, а саме: того, що він не був пристебнутий ременем безпеки. Після цього поліцейський сказав, що він повинен пред`явити документи, а саме: водійське посвідчення та страховий поліс.

Він надав поліцейським своє водійське посвідчення, сказавши їм при, цьому, що страховий поліс оформляється і сьогодні його отримує. Один з працівників поліції почав зачитувати його права, одним пунктом з яких було право скористатися послугами адвоката. Потім працівники поліції сказали, що розпочинають розгляд справи про адміністративне правопорушення та, забравши у нього водійське посвідчення, пішли в автомобіль для складанні протоколу за статтею про відсутність страхового поліса, при цьому нагрудна камера була вимкнена.

На початку розмови, працівники поліції не попередили його про те, що відносно нього здійснюється відеозйомка.

Відносно нього в порядку от. 36 КУпАП (одночасний розгляд декількох адміністративних правопорушень та накладення стягнення за більш серйозне правопорушення) було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. При цьому доказів правопорушення, за яке він був зупинений працівниками поліції, під час розгляду йому надано не було.

В п. 9 постанови було зазначено, що до справи додається відео з камери DSJX300007_BB0007, проте із вказаним відео його працівники поліції не ознайомили.

Крім того, 22.04.2020 року він звернувся з інформаційним запитом до Управлінні патрульної поліції в Луганській області щодо надання йому відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції та з відеореєстратора, встановленого на службовому автомобілі, на якому зафіксовано його правопорушення, на підставі якого було зупинено його автомобіль, проте у наданому працівниками поліції відеозаписі факт скоєння ним правопорушення не зафіксований.

Тому вважає, що вказана вище постанова про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 17.04.2020 р. серія ЕАК № 2402206 винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушенні та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягненні.

Просив суд визнати дії молодшого лейтенанта поліції Водолада Івана Юрійовича, поліцейського 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Луганській області, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК № 2402206 від 17.04.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на у розмірі 425 гривень.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає дії патрульного поліції протиправними, а постанову серії ЕАК № 2402206 від 17.04.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, незаконною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 17.04.2020.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

20.05.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2860/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

27.05.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 17.04.2020.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що він 17.04.2020 року приблизно о 13.40 год. рухався по вул. Менделєєва м. Лисичанська біля ТЦ «Морозко», де його зупинив патрульний поліцейський. Після зупинки, до нього підійшли патрульні поліцейські та запитали чому він не пристебнутий ременем безпеки і попросили у нього документи - страховий поліс. На той час страховий поліс був прострочений та він повинен був зробити його ближчим часом. Інспектор взяв у нього документи - посвідчення водія та пішов в свою машину оформляти постанову без його участі. У цей час він не міг керувати своїми діями через те, що втомився. При цьому поліцейські не надали йому відео його правопорушення. У цей час проходили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які можуть пояснити, що він рухався пристебнутий ременем безпеки. Страховий поліс дійсно був прострочений.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що з позивачем у справі не знайома, познайомилась під час складання відносно нього постанови. Так, 17.04.2020 року приблизно о 13 годині вона та ОСОБА_2 знаходились біля РЦ "Космос". Вона бачила як патрульні інспектори забрали документи у позивача. Вона запропонувала свою правову допомогу позивачу, так як вона на той час працювала помічником депутата. Вона зазначила, що патрульними інспекторами не було пред`явлено фото та відео доказів здійснення правопорушення позивачем. Патрульні зазначили, що вони їхали позаду та побачили, що позивач був не пристебнутий ременем безпеки. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була складену у патрульній машині без ОСОБА_1 , якому було роз`яснено право на оскарження постанови.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що з позивачем у справі не знайомий, познайомився під час складання відносно нього постанови. Він побачив, як патрульні біля ТЦ «Морозко» зупинили машину позивача з причини того, що він начебто не був пристебнутий ременем безпеки та не мав при собі страхового полісу. Після цього ними була складена постанова про адміністративне правопорушення позивача у них в машині. На його питання патрульні не відповідали. Патрульними інспекторами не було пред`явлено фото та відео доказів здійснення правопорушення позивачем. Вважає зупинку транспортного засобу позивача необґрунтованою. Щодо страхового полісу, то йому не відому чи мав позивач при собі страховий поліс.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суду надав клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності.

Вислухавши позивача, свідків, дослідивши докази та відеоматеріал, наявні в матеріалах адміністративної справи, судом були встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2402206 від 17.04.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043-20, державний номерний знак НОМЕР_1 , 17 квітня 2020 р. о 13 годині 40 хвилини у м. Лисичанську по вул. Менделєєва, буд. 81, керував ТЗ був та не пристебнутий ременем безпеки, в ході перевірки документів не мав при собі чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з посвідченням водія серії НОМЕР_2 від 09.08.2005, ОСОБА_1 має відкриті категорії транспортних засобів, на керування якими видано посвідчення - В.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 30.10.2007, марка ВАЗ, модель 21043-20, рік випуску 2007р. власник ОСОБА_1 .

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає дії відповідача протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2402206 від 17.04.2020 року незаконною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАК № 2402206 від 17.04.2020, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2402206 від 17.04.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043-20, державний номерний знак НОМЕР_1 , 17 квітня 2020 р. о 13 годині 40 хвилини у м. Лисичанську по вул. Менделєєва, буд. 81, керував ТЗ був та не пристебнутий ременем безпеки, в ході перевірки документів не мав при собі чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України "Про дорожній рух").

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно з законодавством України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного, та не заперечується й позивачем, останній не мав при собі поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не пред`явив його для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 статті 72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.1 р. III Інструкції № 1395)

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених статтею 122 та статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення.

Вказаним також спростовуються доводи позивача щодо порушення його прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення через неможливість надати пояснення, скористатись правовою допомогою та послугами перекладача, а також порядку розгляду адміністративної справи.

Тобто, вчинене позивачем порушення правил дорожнього руху належить до випадків скороченого провадження на які вказав Конституційний Суд України в рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/15, а тому відповідач діяв в межах наданих повноважень приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення на місці вчинення правопорушення.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідач при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений нормами КУпАП.

Доводи позивача щодо відсутності у нього можливості користуватись своїми правами належним чином, у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, також спростовуються відеозаписом, з якого встановлено, що відповідач роз`яснив позивачу його права та право на правову допомогу, втім, позивач не заявляв клопотання та взагалі відмовився від надання йому адвоката та не заявив клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги. Від давання пояснень відповідно до вимог ст. 268 КУпАП позивач взагалі відмовився. Право на оскарження постанови відповідно до ст. 268 КУпАП відповідачем позивачем було роз`яснено, що підтверджено відеозаписом від 17.04.2020 року DSJХ300007_ВВ0007 та поясненнями свідка ОСОБА_4 .

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позивач вказаними в ст. 268 КУпАП правами міг користуватись, але відмовився.

В даному випадку, суд, оглядаючи вказаний відеозапис, доходить висновку, що позивач, на питання відповідача чому він не пристебнутий пояснив інспектору, що він тільки почав рух. Серед іншого, не надаючи жодних обґрунтованих пояснень щодо відсутності на ньому під час руху ременю безпеки, надав посвідчення водія, втім не надав поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з його відсутністю через те, що сплинув строк його дії.

Таким чином, в результаті здійсненого аналізу обставин справи, суд відхиляє доводи позивача про відсутність законних підстав у відповідача для зупинки його автомобіля та відповідно висування вимоги щодо пред`явлення документів.

Отже, судом встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2402206 від 17.04.2020 року складена з огляду на відсутність у позивача полісу (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цей факт підтверджується матеріалами справи і встановлено відеозаписом реєстратора, закріпленим на форменому одязі патрульного та не заперечувалось позивачем.

Право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Суд констатує, що доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме: факту не здійснення правопорушення, за яке передбачена відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Водночас, на думку скаржника, він мав право не пред`являти поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що в його діях наявне адміністративне правопорушення, у звязку з чим у відповідача виникло право перевірити у позивача поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови серії ЕАК № 2402206 від 17.04.2020 року у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи те, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, суд доходить висновку щодо правомірності винесеної поліцейським 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Луганській області молодшого лейтенанта поліції Водолада Іваном Юрійовичем постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2402206 від 17.04.2020 року в частині притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 126 КУпАП. При цьому, інспектором не було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та права позивача при прийнятті рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, аналізуючи вказані правові норми та дослідивши поданий відповідачем відеозапис події, суд доходить висновку, що факт порушення позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме: не пред`явлення на вимогу поліцейського документів для перевірки є встановленим відеозаписом, а тому оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2402206 від 17.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП винесена правомірно, за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 268, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Луганській області молодшого лейтенанта поліції Водолада Івана Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, залишити без задоволення повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2402206 від 17.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер № НОМЕР_4 .

Відповідач: поліцейський 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Луганській області молодший лейтенант поліції Водолад Іван Юрійович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 08.10.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова