Справа № 320/1541/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року № 320/1541/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Мілієнко О.М., за участю позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Іллінської А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рокитянської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області та просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника апарату Рокитнянської райдержадміністрації Київської області № 12-к від 27.01.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста з питань внутрішньої політики, зв`язків із громадськими організаціями та засобами масової інформації апарату Рокитнянської районної державної адміністрації (далі - Наказ №12-к);

- поновити ОСОБА_1 на роботі в Рокитнянській районній державній адміністрації;

- стягнути з Рокитнянської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу;

- стягнути з Рокитнянської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.

Також 24.09.2020 позивач подала пояснення (в порядку ч.5 ст.159 КАС України) в якому з метою ефективного захисту її прав, просила суд вийти за межі заявлених мною позовних вимог у порядку ч. 2 ст. 9 КАС України та поновити її на посаді головного спеціаліста з питань внутрішньої політики, зв`язків із громадськими організаціями та засобами масової інформації апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області (далі - Рокитнянська РДА).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 відкрито провадження у справі, та визначено, що справа буде розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що розпорядженням голови Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області №34-к від 23.02.2017 її призначено з 24.02.2017 на посаду головного спеціаліста з питань внутрішньої політики, зв`язків із громадськими організаціями та засобами масової інформації апарату адміністрації. Загальний трудовий стаж 19 років, стаж державної служби 4,5 роки. Розпорядженням в.о. голови Рокитнянської РДА №305 від 26.11.2019 затверджено структуру та граничну штатну чисельність працівників апарату адміністрації в кількості 13 осіб.

Зазначає, що 28.11.2019 її повідомлено про майбутнє звільнення згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, п.1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», яке відбудеться 27.01.2020. У подальшому Наказом №І2-к її звільнено з посади у зв`язку із скороченням штату працівників відповідно до п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Позивач вважає, що винесений Наказ №12-к, яким її звільнено з посади головного спеціаліста з питань внутрішньої політики, зв`язків із громадськими організаціями та засобами масової інформації апарату адміністрації, є протиправним, а тому наявні підстави для його скасування із поновленням її на роботі, оскільки таке звільнення відбулось в порушення вимог КЗпП України (в редакції, що діяла станом на 27.01.2020) і Закону України «Про державну службу», Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» з наступних підстав.

Позивач зазначає, що Рокитнянською РДА не дотримано законодавчо встановленої процедури звільнення в зв`язку із скороченням чисельності працівників, а саме не запропоновано їй всі наявні в райдержадміністрації вакантні посади, не здійснено належну порівняльну оцінку кваліфікації усіх працівників РДА, а отже - не дотримано вимог трудового законодавства щодо запобігання незаконному звільненню та не дотримано принципів сприяння у збереженні роботи. Позивач вважає, що її звільнення з посади відбулося незаконно, а тому вона підлягає поновленню на посаді, а оскаржуваний наказ підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У судових засіданнях позивач підтвердила обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Вважає, що Рокитнянська РДА, враховуючи тлумачення норм законодавства України та судову практику з питань вирішення трудових спорів, не порушувала порядок звільнення позивача.

У судових засіданнях представник відповідача проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Рокитнянської РДА від 24.02.2017 №34-к ОСОБА_1 призначена на посаду головного спеціаліста з питань внутрішньої політики, зв`язків із громадськістю та засобами масової інформації апарату Рокитнянської РДА.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та скасування постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 746» від 03.11.2019 № 926 визначено граничну чисельність працівників місцевих державних адміністрацій, в т.ч. і Рокитнянської РДА.

Розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації №679 від 22.11.2019 «Про граничну чисельність працівників районних адміністрацій Київської області» встановлено граничну чисельність працівників районних державних адміністрацій. Зокрема, Рокитнянська РДА - 77 одиниць, у т.ч. апарат -13 одиниць.

Розпорядженням виконуючого обов`язки голови Рокитнянської районної державної адміністрації №299 від 25.11.2019 «Про затвердження граничної чисельності працівників апарату та структурних підрозділів Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області» затверджено граничну чисельність апарату та структурних підрозділів Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області» (далі - Розпорядження №299), а також зобов`язано керівника апарату та керівника структурних підрозділів зі статусом юридичних осіб публічного права Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області здійснити, у встановленому законодавством порядку, скорочення чисельності працівників Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області у відповідності до вимог чинного трудового законодавства України.

Розпорядженням виконуючого обов`язки голови Рокитнянської районної державної адміністрації №304 від 26.11.2019 «Про упорядкування структури структурних підрозділів Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області» (далі - Розпорядження №304) внесено зміни до розпорядження виконуючого обов`язки голови Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 01.11.2019 №289 «Про упорядкування структури апарату та структурних підрозділів Рокитнняської районної державної адміністрації Київської області».

Розпорядженням виконуючого обов`язки голови Рокитнянської районної державної адміністрації №305 від 26.11.2019 «Про упорядкування апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області» (далі - Розпорядження №305) внесено зміни до розпорядження виконуючого обов`язки голови Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 01.11.2019 №289 «Про упорядкування структури апарату та структурних підрозділів Рокитнняської районної державної адміністрації Київської області».

28.11.2019 позивача повідомлено про її майбутнє звільнення згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, п.1. ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Наказом керівника апарату Рокитнянської РДА від 27.01.2020 №12-к Позивача звільнено з посади у зв`язку із скороченням штату працівників відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вказаний наказ про звільнення позивач вважає протиправним і просить його скасувати.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Позивач була державним службовцем і на неї поширювалася дія Закону №889-VIII. Цей Закон визначає, в числі інших питань, і підстави припинення державної служби,

Так, ч.ч. 2-3 ст. 5 Закону №889-VIII, передбачено, що відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється па державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КЗпП України особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 49-2, ст. 74, ч. 3 ст. 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Законодавством передбачено підставу звільнення, зокрема, встановлено певний порядок та ряд гарантій для працівника у разі такого звільнення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 87 Закону №889-VIII передбачено, що підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Скорочення штату - це зміна штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

Процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

Звільнення на підставі п. 1 ч. 1 статті 87 Закону №889-VIII допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За правилами ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Судом встановлено про повідомлення, що 28.11.2019, тобто у строки визначені законом, позивача повідомлено про майбутнє звільнення згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, п.1. ч.1 ст. 87 Закону №889-VIII.

Таким чином, виходячи з нормативного тлумачення ч. 1 ст. 40, ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Процедура вивільнення державних службовців на підставі п. 1 ч. 1 цієї статті визначається законодавством про працю. Звільнення на підставі п. 1 ч. 1 цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення. Державний службовець, якого звільнено на підставі п. 1 ч. 1 цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення має право поворотного прийняття на службу за його заявою, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу (ч. 3 ст. 87 Закону № 889-VIII).

На підставі ч. 2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Отже, умовою припинення державної служби з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону №889-VIII та п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є, зокрема, реорганізація державного органу, що поєднана зі скороченням штату/чисельності державних службовців та/або посади, унаслідок яких державний службовець об`єктивно не може виконувати посадових обов`язків за посадою, яку обіймав до запровадження змін в організації роботи, а щодо переведення на іншу посаду він або заперечує, або для цього об`єктивно немає можливості. Сама лише реорганізація юридичної особи публічного права без скорочення штату чи посади не є підставою для звільнення з публічної служби чи зміни істотних умов її проходження.

При звільненні за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є необхідним додержання порядку вивільнення працівників, встановлених статтями 40, 42, 49-1 КЗпП України. Така ж позиція викладена у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», згідно з яким розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення.

Така правова позиція сформульована Верховним Судом України у постанові від 01.04.2015 у справі № 6-40цс15, та підтримується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 08.05.2019 у справі № 806/1175/17, від 28.02.2020 у справі №807/819/16.

Отже, враховуючи наведе, суд, надаючи оцінку правомірності звільнення позивача у зв`язку з реорганізацією та скороченням штатної чисельності, як зазначено в оскаржуваному наказі № 10-ос від 30.03.2017, має встановити чи мали місце реорганізація та скорочення штатної чисельності, у тому числі скорочення посади, яку обіймав позивач, чи дотримано порядку звільнення позивача з посади у разі скорочення штатної чисельності, визначеного законом.

Судом встановлено, що штатний розпис апарату Рокитнянської РДА станом на 01.02.2019 становив 27 одиниць. В тому числі була передбачена посада головного спеціаліста з питань внутрішньої політики, зв`язків із громадськими організаціями та засобами масової інформації апарату Рокитнянської районної державної адміністрації, яку обіймала позивач.

Водночас Розпорядженням №229 визначено, що гранична штатна чисельність працівників апарату Рокитнянської РДА становить лише 13 одиниць. Штатний розпис структурних підрозділів Рокитнянської РДА становив 77 одиниць.

Розпорядженням №305 внесено зміни до штатного розпису апарату Рокитнянської РДА, а саме скорочено посади:

- заступника голови Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області;

- заступника голови Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області;

- головного спеціаліста з питань організаційної роботи апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області;

- головного спеціаліста з питань внутрішньої політики, зв`язків з громадськими організаціями та засобами масової інформації апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області (посада яку обіймала позивач на момент звільнення);

- провідного спеціаліста з питань взаємодії з правоохоронними органами та оборонної роботи апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області.

Виведено зі штатного розпису апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області наступні відділи:

- управління персоналом Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області;

- юридичного забезпечення апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області;

- фінансово-господарського забезпечення апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області.

Виведено зі штатного розпису наступні посади окремих підрозділів апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області:

- начальник відділу управління персоналом Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області - 1 штатна одиниця;

- головний спеціаліст відділу управління персоналом Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області - 2 штатні одиниці;

- начальник відділу юридичного забезпечення апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області -1 штатна одиниця;

- головний спеціаліст відділу юридичного забезпечення апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області -1 штатна одиниця;

- спеціаліст відділу юридичного забезпечення апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області -1 штатна одиниця;

- начальник відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області -1 штатна одиниця;

- головний спеціаліст відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області -1 штатна одиниця;

- водій відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області - 1 штатна одиниця;

- прибиральник відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області - 2 штатні одиниці;

- начальник загального відділу апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області - 1 штатна одиниця;

- головний спеціаліст загального відділу апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області - 2 штатні одиниці;

- інспектор загального відділу апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області -1 штатна одиниця;

- головний спеціаліст відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області -1 штатна одиниця.

- головний спеціаліст з питань мобілізаційної роботи апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області -1 штатна одиниця.

За таких обставин суд погоджується з твердженням відповідача, що фактично відбулося масове вивільнення працівників, оскільки їх штатну чисельність було скорочено удвічі. І відповідно у відповідача не було можливості запропонувати позивачу посаду у штаті апарату Рокитнянської РДА.

Відповідно до ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається вказаним у переліку (ч. 2 ст. 42 КЗпП України). Тобто, застосування положень ст. 42 КЗпП України можливе серед працівників, які обіймають ідентичні (тотожні, однакові) посади.

Позивач, маючи вищу освіту, на час вирішення питання про звільнення працівників райдержадміністрації у зв`язку зі скороченням чисельності, не мала відповідних спеціальних знань, оскільки відповідно до ст. 118 Конституції України та ст. 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації.

Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади та в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Згідно з дипломом позивач отримала повну вищу освіту у 2003 році за спеціальністю «Фізіологія» та здобула кваліфікацію біолога - клітинного біолога та генетичного інженера, викладача біології.

Лише 31.12.2019 (тобто через 34 календарні дні після отримання повідомлення про наступне звільнення у зв`язку зі скороченням штатної чисельності) позивач отримала диплом магістра за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування» та здобула кваліфікацію державний експерт, радник (органи державної влади).

Стаж державної служби позивача на дату отримання повідомлення про наступне звільнення у зв`язку зі скороченням штатної чисельності працівників райдержадміністрації (27.11.2019) становив 4 роки 2 місяці 3 дні, у тому числі на посаді головного спеціаліста з питань внутрішньої політики, зв`язків з громадськими організаціями та засобами масової інформації апарату райдержадміністрації - 2 роки 9 місяців 3 дні

На дату звільнення (27.01.2020) стаж державної служби позивача становив 4 роки 4 місяці 3 дні, у тому числі на посаді головного спеціаліста з питань внутрішньої політики, зв`язків з громадськими організаціями та засобами масової інформації апарату райдержадміністрації - 2 роки 11 місяців 3 дні.

Таким чином твердження позивача про її більш високу кваліфікацію і досвід роботи є необґрунтованими.

Зокрема кваліфікація - це ступінь професійної підготовки, яка необхідна для виконання даних трудових функцій.

Кваліфікація працівника визначається такими факторами, як: рівень загальних і спеціальних знань; стаж роботи на даній або аналогічній посаді необхідний для оволодіння професією.

Крім того роботодавець вважається таким, що належним чином виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч.3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну посаду, яку працівник може виконувати з урахуванням йото освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Отже, Рокитнянською РДА позивачу не були запропоновані вакантні посади, оскільки вони не відповідали її спеціальності та кваліфікації.

Щодо тверджень позивача, стосовно непогодження її звільнення з профспілковим комітетом.

Відповідно до ч.1 ст.43 КзпП України рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим.

Роботодавцю надається право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації лише у двох випадках: якщо профспілковий орган у встановлений законом строк не повідомив про прийняте рішення у письмовій формі або у випадку відсутності обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення.

У даному випадку наявний факт відсутності обґрунтування відмови профспілкового комітету у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 , оскільки не містить аргументації та правового обґрунтування необхідності залишення на роботі саме позивача, а не іншого працівника.

Так, у протоколі та листах таємного голосування відсутні посилання на кваліфікацію, досвід, тривалість роботи на займаних посадах та стаж працівників. У такому випадку визначення переважного права на залишення на роботі ОСОБА_1 є виключно суб`єктивною точкою зору членів робочої комісії.

Щодо тверджень позивача про необґрунтованість висновків робочої комісії з вирішення питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників апарату та структурних підрозділів Рокитнянської РДА щодо формування списку осіб, які мають переважне право на залишення на роботі (створено розпорядженням в.о голови Рокитнянської РДА №287 від 01.11.2019), то суд не може їх враховувати, оскільки висновки вказаної комісії носять виключно рекомендаційний характер.

За таких обставин суд вважає, що наказ керівника апарату Рокитнянської райдержадміністрації Київської області № 12-к від 27.01.2020 про звільнення з посади головного спеціаліста з питань внутрішньої політики, зв`язків із громадськими організаціями та засобами масової інформації апарату Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_1 є правомірним, а тому підстави для його скасування відсутні.

Що стосується решти позовних вимог, а саме: поновити ОСОБА_1 на роботі у Рокитнянській районній державній адміністрації; стягнути з Рокитнянської районної державної адміністрації на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу; стягнути з Рокитнянської районної державної адміністрації на її користь моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн. то у їх задоволенні також слід відмовити, оскільки вони є похідними від вимоги про визнання протиправним та скасування Наказу № 12-к.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивачкою судовий збір не сплачувався, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Під час судового розгляду не встановлено витрат, понесених відповідачем при розгляді даної справи.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративногго позову, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 20 жовтня 2020 р.