Справа № 826/7925/16
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року м. Київ №826/7925/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр»
доОфісу великих платників податків Державної податкової служби
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11 березня 2016 року
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, у якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11 березня 2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на протиправність дій відповідача, оскільки правопорушення вчинено не з вини позивача, оскільки через технічні проблеми з боку Державної фіскальної служби України була відсутня можливість подати на реєстрацію податкову накладну вчасно.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києві від 28 липня 2016 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року, відмовлено в задоволенні позову повністю.

Постановою Верховного Суду від 21 січня 2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року у справі №826/7925/16 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року справу №826/7925/16 прийнято до свого провадження суддею Шейко Т.І. та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В той же час, вищезазначеною ухвалою запропоновано учасникам справи надати письмові пояснення з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року.

Представник позивача на виконання вимог ухвали від 27 січня 2020 року надав докази в підтвердження власної позиції.

Відповідач не скористався своїм правом на надання пояснень.

Суд звертає увагу учасників справи, на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2016 року №247 Міжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників перейменоване в Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

В той же час, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №537 від 19 червня 2019 року «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено Офіс великих платників податків Державної податкової служби.

30 липня 2019 року відбулася державна реєстрація юридичної особи - Офісу великих платників податків Державної податкової служби, яка є правонаступником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, як орган виконавчої влади.

Згідно наказу Офісу великих платників податків Державної податкової служби №9 від 29 серпня 2019 року «Про початок діяльності Офісу великих платників податків Державної податкової служби» розпочато виконання Офісом великих платників податків Державної податкової служби повноважень Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи вищенаведене суд замінює первісного відповідача Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків (назва після зміни Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби) його правонаступником Офісом великих платників податків Державної податкової служби.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств машинобудування і металообробки управління податкового супроводження підприємств сфери матеріального виробництва Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників на підставі пункту 200.10 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, у порядку статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» в ЄРПН податкових накладних, виписаних за період з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року, за результатами якої складено відповідний акт №186/28-10-40-10/31202310 від 19 лютого 2016 року.

При перевірці використано: реєстр податкових накладних з датою виписки податкових накладних з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року та датою реєстрації з 01 грудня 2015 року по 09 січня 2016 року, наявних в базах даних ДФС.

Перевіркою встановлено, що за результатами даних Єдиного реєстру податкових накладних за грудень 2015 року щодо термінів реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» податкових накладних/розрахунків корегувань, що підлягають наданню покупцям/продавцям - платникам податку на додану вартість, встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» законодавчо встановлених термінів для реєстрації податкових накладних/розрахунків корегувань для податкових накладних, перелік яких наведено на арк. 2-15 акта перевірки.

Позивачем 01 березня 2016 року надано заперечення №69 на акт камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних №186/28-10-40-10/31202310 від 19 лютого 2016 року.

Листом №5094/10/28-10-40-10-12 від 10 березня 2016 року позивачу повідомлено, що за результатами розгляду заперечення, поданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» до акту від 19 лютого 2016 року №186/28-10-40-10/31202310 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» в ЄРПН Центральним офісом прийняте рішення, яким висновки зазначеного акту залишено без змін.

На підставі вказаного акта перевірки та виявлених порушень податковим органом 11 березня 2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 964173,11 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 96417,31 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 166,67 грн. застосовано штраф в розмірі 20% у сумі 33,33 грн.

Загальна сума штрафу згідно вказаного податкового повідомлення-рішення становить 96450,64 грн.

Позивачем 23 березня 2016 року подано скаргу на зазначене податкове повідомлення-рішення, за результатами розгляду якої ДФС України прийнято рішення №10591/6/99-99-11-03-01-25 від 16 травня 2016 року, яким скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Незгода позивача з даним рішенням зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції чинній на момент спірних правовідносин) єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

За умовами, визначеними пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок №1246) (тут і надалі в редакції чинній на момент спірних правовідносин), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Як визначено пунктом 2 Порядку №1246 внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Згідно з пунктом 3 Порядку №1246 реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не видаються отримувачу (покупцю) товарів (послуг) та залишаються у їх постачальника (продавця); складені під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України; складені в межах виконання угод про розподіл продукції; складені за операціями з постачання товарів (послуг), які звільнені від оподаткування) незалежно від суми податку на додану вартість, зазначеної в одній податковій накладній та/або розрахунку коригування..

Відповідно до пункту 5 Порядку №1246 постачальник (продавець) складає податкову накладну та/або розрахунок коригування у форматі (відповідно до стандарту), затвердженому в установленому порядку, з використанням спеціалізованого програмного забезпечення.

Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки постачальника (продавця) (за наявності).

За відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера електронні цифрові підписи посадових осіб платника податку накладаються у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис керівника; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки постачальника (продавця) (за наявності).

Для делегування права підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування іншій посадовій особі, платник податку отримує засоби електронного цифрового підпису в акредитованих центрах сертифікації ключів для такої особи та подає контролюючому органові за місцем реєстрації посилені сертифікати електронного цифрового підпису зазначеної особи. У такому разі електронні цифрові підписи посадових осіб платника податку накладаються у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис посадової особи, якій делеговано право підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки платника податку (за наявності).

Згідно з пунктом 6 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис» та «Про електронні документи та електронний документообіг». Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Відповідно до пункту 8 Порядку №1246 для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

З аналізу вказаних норм слідує, що строки, визначені для реєстрації податкових накладних, встановлені у календарних днях, при цьому право платника податку для реєстрації податкових накладних пов`язане виключно з операційним днем, який відповідно до Порядку №1246 триває з 0-ї до 23-ї години. Разом з тим, податковий орган в будь-якому випадку зобов`язаний протягом операційного дня надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної.

Оскільки законодавством встановлено чіткі та обмежені строки для реєстрації податкових накладних, задля уникнення порушення платником податків граничних строків для реєстрації податкових накладних у випадку коли гранична дата припадає на вихідний чи святковий день, положеннями Порядку №1246 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу встановлено, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Матеріалами справи підтверджується, що камеральною перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

В той же час, позивач зазначив в позовній заяві, що 16 грудня 2015 року з посади директора департаменту бухгалтерського та податкового обліку (головний бухгалтер) була звільнена ОСОБА_1 , а 17 грудня 2015 року на вказану посаду переведений ОСОБА_2 .

При цьому позивач повідомив, що 22 грудня 2015 року у зв`язку з прийняттям на роботу нового головного бухгалтера, товариство подало до ДПІ у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві заяву форми 1-ОПП, яка отримана контролюючим органом, що підтверджується листом, відповіддю на адвокатський запит від 12 лютого 2020 року №479/АДВ/26-15-02-01-24.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що 24 грудня 2015 року за допомогою програмного забезпечення «М.Е.Doc» до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві направлений договір про визнання електронних документів №241220151 від 24 грудня 2015 року з метою внесення інформації до системи подання документів в електронному вигляді щодо сертифікатів відповідальних осіб для подання податкових документів.

Проте, позивачем отримано квитанцію №2, реєстраційний номер документа № від 28 грудня 2015 року, в якій зазначено, що «відомості стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи не відповідають реєстраційним даним в Єдиному банку даних.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що контролюючий орган порушив право позивача на реєстрацію договору про визнання електронних документів №241220151 від 24 грудня 2015 року, оскільки контролюючому органу з 22 грудня 2015 року відомо про зміну головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр», проте така інформація не відображена в Єдиному банку даних, що призвело до негативних наслідків для позивача, а саме відмови у прийнятті договору про визнання електронних документів №241220151 від 24 грудня 2015 року.

У зв`язку з цим, 29 грудня 2015 року позивачем повторно за допомогою програмного забезпечення «М.Е.Doc» до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві направлений договір про визнання електронних документів №291220153 від 29 грудня 2015 року.

Проте 30 грудня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» отримано квитанцію №2, в якій вказано, що відомості стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи не відповідають реєстраційним даним в Єдиному банку даних.

Тому позивачем втретє 30 грудня 2015 року за допомогою програмного забезпечення «М.Е.Doc» до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві направлений договір про визнання електронних документів №301220153 від 30 грудня 2015 року.

Водночас, у зв`язку з переведенням ТОВ «Арсенал-Центр» до іншого контролюючого органу, 06 січня 2016 року позивачем створений новий договір про визнання електронних документів №060120161 від 06 січня 2016 року, який надісланий до МГУ ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників за допомогою програмного забезпечення «М.Е.Doc».

Позивачем отримана квитанція №1, в якій вказано - договір не прийнято. Діє договір про визнання електронних документів від 30 грудня 2015 року №301220153.

Утім матеріалами справи підтверджується, що даний договір контролюючим органом станом на 30 грудня 2015 року не прийнятий, а представником відповідача жодного пояснення та доказу з даного приводу до суду не надано.

При цьому позивач зазначив, що лише 11 січня 2016 року отримано квитанцію №2 про прийняття документу: J1391004 Договір про визнання електронних документів від 30 грудня 2015 року №301220153, внаслідок чого були зареєстровані усі податкові накладні.

З урахуванням наведеного позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» своєчасно не мало можливості зареєструвати податкові накладні через безпідставне не прийняття ДПІ у Солом`янському районі ДФС у м. Києві договору про визнання електронних документів.

Разом з тим судом встановлено, що до кінця операційного дня 31 грудня 2015 року квитанції про прийняття та реєстрації договору про визнання електронних документів від 30 грудня 2015 року №301220153 позивачу направлено не було, що свідчить про неможливість направлення позивачем податкових накладних у визначені законодавство терміни.

Тому, з огляду на зазначені обставини та з врахуванням правових наслідків, передбачених пунктом 201.10 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що податкові накладні за грудень 2015 року, позивачем не могли бути зареєстровані вчасно через технічні обставини, які виникли з вини Державної фіскальної служби України, у зв`язку з чим у позивача відсутні умисел в вчиненні податкового правопорушення.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №806/832/17, від 27 березня 2018 року у справі №825/2411/16, від 26 червня 2018 року у справі №806/2219/16, від 22 листопада 2018 року у справі № 813/815/18, від 26 листопада 2018 року у справі №813/815/18 та враховуються судом при вирішенні даного спору відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, що спірна податкова накладна від 31 грудня 2018 року №26 не надсилалась позивачем в межах операційного дня 15 січня 2019 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд наголошує, що доводи сторін не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Беззаперечні докази про порушення позивачем вимог законодавства при вчиненні реєстрації податкових накладних за грудень 2015 року відповідачем суду не надано. Відтак, відсутні підстави вважати, що у даному випадку наявна вина позивача щодо несвоєчасної реєстрації податкової накладної.

Згідно з пунктом 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Протиправність діяння обумовлена невиконанням чи неналежним виконанням вимог, встановлених законом. Відповідальність за діяння можлива лише у разі, якщо на особу покладено обов`язок діяти у певний ситуації у визначений спосіб. Відсутність вини платника податків унеможливлює можливість притягнення до відповідальності за податкові правопорушення.

Таким чином застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України можливе лише за наявності безпосередньої його вини.

Вказана правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №819/777/17, від 30 січня 2018 року у справі №815/2745/17 та враховуються судом при вирішення даного спору відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже притягнення позивача до відповідальності за таких обставин з накладенням на нього штрафу у розмірі 10 та 20 відсотків від суми ПДВ, зазначених у податкових накладних, порушує принцип діяти пропорційно та добросовісно з боку суб`єкта владних повноважень - відповідача.

З урахуванням встановлених судом фактичних обставин, перевірених доказами, та аналізу норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що діючи добросовісно і обачно, позивач в межах встановленого законом строку, ужив усіх можливих і допустимих заходів для недопущення порушення законодавства при реєстрації податкових накладних за грудень 2015 року на суму ПДВ 964173,11 грн, а тому у відповідача відсутні правові підстави для притягнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» до відповідальності відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. Відтак, податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2019 року №, яким застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» штраф в сумі 96450,64 грн. є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

вирішив:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11 березня 2016 року

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» (03067, м. Київ, вулиця Чугуївська, 21, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вулиця Дегтярівська 11г, ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1446,76 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко