Справа № 420/9513/20
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9513/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи: Головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віта Валеріївна, Акціонерне товариство «Альфа-Банк», про визнання протиправним та скасування рішення, -

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи: Головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віта Валеріївна, Акціонерне товариство «Альфа-Банк», в якій просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Фішер Віти Валеріївни, оформлене листом № 50525 від 14.09.2020, з відповіддю про відсутність підстав для задоволення клопотання про прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження № 61989392 про примусове виконання виконавчого напису № 19138 від 12.09.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 127699,87 доларів США на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. 08.05.2020 головний державний виконавець Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віта Валеріївна відкрила виконавче провадження № 61989392 про примусове виконання виконавчого напису № 19138 від 12.09.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення з позивача коштів у розмірі 127699,87 доларів США на користь АТ «АЛЬФА-БАНК», який як правонаступник отримав статус стягувача у виконавчому провадженні. Виконавче провадження було відкрито на підставі заяви стягувача АТ «АЛЬФА-БАНК» від 27.04.2020 та ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 рогу. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року, що постановлена за заявою АТ «АЛЬФА-БАНК» про заміну стягувача у виконавчому документі, скасовано, АТ «АЛЬФА-БАНК» відмовлено у задоволені заяви про заміну стягувача у виконавчому документі. 07.09.2020 позивач звернувся до державного виконавця з клопотанням про прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 3 ч.1, ч.2 ст.39 Закону 1404-VIII, яке обґрунтував тим, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо АТ «УКРСОЦБАНК», , здійснено запис № 4002827 від 03 грудня 2019 року щодо припинення юридичної особи у зв`язку із його ліквідацією, а Акціонерному товариству «АЛЬФА-БАНК» відмовлено у задоволені заяви про заміну стягувача у виконавчому написі. Також, посилаючись на ч.ч.1, 2 ст.40 Закону 1404-VIII позивач просив скасувати арешти, накладені постановами Головного державного виконавця Другого Київського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Фішер В.В. на все належне майно та грошові кошти від 08.05.2020, а також скасувати усі вжиті виконавцем заходи щодо виконання виконавчого напису, зокрема: оголошення в розшук транспортного засобу FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 ; стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 269,00 грн.; про стягнення з gпозивача виконавчого збору у розмірі: 12769,99 долари США (USD). 14.09.2020 головним державним виконавцем Другого Київського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Фішер В.В. було прийняте рішення, оформлене листом № 50525, з відповіддю про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки спеціальної форми для нього не передбачено зазначеними вище нормами законодавства. Позивач вважає, що зазначене рішення порушує його права боржника у виконавчому провадженні, оскільки має наслідком здійснення (продовження) державним виконавцем примусового виконання виконавчого напису шляхом стягнення з нього коштів за відсутності умов для цього та правових підстав, встановлених пунктом 3 ч.1 ст.39 Закону 1404-VIII.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи: Головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віта Валеріївна, Акціонерне товариство «Альфа-Банк», про визнання протиправним та скасування рішення було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що предметом оскарження виступає відмова в задоволенні клопотання про прийняття Постанови про закінчення виконавчого провадження, варто зазначити, що можливо в даному випадку предмет оскарження виокремити, як бездіяльність державною виконавця стосовно не закриття виконавчого провадження, з огляду на відповідне варто зауважити, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного вчинення обов`язкових дій. Оскарження відмови не зобов`язує державного виконавця виконати відповідне клопотання, так як в державного виконавця немає на не законних підстав. Оскарження дій та рішень державного виконавця, спрямованих на відмову в закінченні виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», не приведе до належного захисту прав позивача, оскільки навіть визнання судом таких дій чи рішень протиправними не буде підставою для винесення виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Положеннями статті 268 КАС України передбачено, що у справах, визначених також ст.287 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням зазначеного, суд вирішив розглянути вказану справу в письмовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 19138 від 12 вересня 2017 року стягнуто на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 2007/13-2.06/623 від 05 жовтня 2007 року у розмірі 127699,87 доларів США.

10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» та єдиним акціонером АТ «УКРСОЦБАНК» затверджено рішення про реорганізацію АТ «УКРСОЦБАНК», шляхом приєднання до АТ «АЛЬФА-БАНК», та внесено відповідні зміни до статуту АТ «АЛЬФА-БАНК», затвердженого рішенням спільних загальних зборів акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» та АТ «УКРСОЦБАНК» від 21 листопада 2019 року.

Згідно статуту АТ «АЛЬФА-БАНК» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ «УКРСОЦБАНК» на підставі передавального акту (затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ «УКРСОЦБАНК» (рішення № 5/2019 від 15 жовтня 2019 року) та рішенням загальних зборів акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» (протокол № 4/2019 від 15 жовтня 2019 року).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АТ «УКРСОЦБАНК» здійснено запис № 4002827 від 03 грудня 2019 року щодо припинення юридичної особи.

З метою виконання виконавчого напису нотаріуса № 19138 від 12 вересня 2017 року АТ «АЛЬФА-БАНК» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про заміну стягувача на правонаступника.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 року у справі № 420/2263/20 заяву Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса № 19138 від 12.09.2017 року було задоволено, замінено стягувача Акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 19138 від 12.09.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2007/13-2.06/623 від 05.10.2007 року його правонаступником Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100).

Згідно положень статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

05.05.2020 року Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» на підставі ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 року у справі № 420/2263/20 звернулося до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 19138 від 12.09.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2007/13-2.06/623 від 05.10.2007 року у розмірі 127699,87 доларів США.

Постановою Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віти Валеріївни від 08.05.2020 року було відкрито виконавче провадження ВП № 61989392 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 19138 від 12.09.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» коштів у розмірі 127699,87 доларів США.

Постановою Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віти Валеріївни від 08.05.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 61989392 було визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269,00 грн.

Постановою Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віти Валеріївни від 08.05.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 61989392 було стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у сумі 12769,99 доларів США.

Постановою Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віти Валеріївни від 08.05.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 61989392 було накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках у банках чи інших фінансових установах, у межах суми звернення стягнення у розмірі 140469,86 доларів США.

Постановою Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віти Валеріївни від 08.05.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 61989392 було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення у розмірі 140469,86 доларів США.

Постановою Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віти Валеріївни від 13.05.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 61989392 було оголошено у розшук майно боржника ОСОБА_1 : транспортний засіб FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

Постановою Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віти Валеріївни від 13.05.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 61989392 було накладено арешт на транспортний засіб FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 року у справі № 420/2263/20, подав апеляційну скаргу на неї.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2020 року у справі № 420/2263/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 року, що постановлена за заявою Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» про заміну стягувача у виконавчому документі скасовано, відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» про заміну стягувача у виконавчому документі.

08.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віти Валеріївни із клопотанням, в якому просив: 1. Закінчити виконавче провадження № 61989392 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 19138 від 12.09.2017 року на підставі пункту 3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» в день отримання цього клопотання (ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»); 2. Скасувати арешти, накладені постановами Головного державного виконавця Другого Київського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Фішер В.В. на все належне майно та грошові кошти від 08.05.2020 року; 3. Скасувати усі вжиті виконавцем заходи щодо виконання виконавчого напису, зокрема: оголошення в розшук транспортного засобу FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 ; стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 269,00 грн.; про стягнення виконавчого збору у розмірі: 12769,99 долари США; 4. Надати копії поштових документів, які підтверджують надсилання прийнятих Головним державним виконавцем Другого Київського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Фішер В.В. постанов про скасування арештів, накладених на все майно та грошові кошти, розшуку автотранспортного засобу до АТ «АЛЬФА-БАНК» (03150, м. Київ, Голосіївський район, вул. Велика Васильківська, буд. 100), Територіального регіонального сервісного центру № 5141 МВС України в Одеській області (65000, Одеська обл., м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) та до Управління інформаційної підтримки та координації поліції « 102» ГУ НП в Одеській області (65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Єврейська, 12); 5. Здійснити реєстрацію припинення обтяжень, здійснених державним виконавцем на підставі пункту 8 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 2 частини 2 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віта Валеріївна у відповідь на вказане клопотання листом № 50525 від 14.09.2020 року повідомила ОСОБА_1 , що відсутні підстави для закриття виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», а надана копія постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2020 року про скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 року про заміну сторони не є підставою для закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу стягувачу.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Згідно з ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до положень ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як вже було зазначено судом, виконавче провадження ВП № 61989392 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 19138 від 12.09.2017 року було відкрите Головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер В.В. 08.05.2020 року на підставі заяви АТ «АЛЬФА-БАНК», як стягувачем у виконавчому провадженні, про що й зазначено безпосередньо в постанові про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами. При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Оскільки скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 року у справі № 420/2263/20 про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса № 19138 від 12.09.2017 року відбулося 12.08.2020 року, тому станом на 08.05.2020 року у державного виконавця були відсутні підстави для неприйняття виконавчого документу до виконання на підставі заяви АТ «АЛЬФА-БАНК».

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа АТ «АЛЬФА-БАНК» () як сторона виконавчого провадження не припинена та навіть не перебуває у стані припинення.

За таких обставин, у Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віти Валеріївни були відсутні встановлені законом підстави для закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» за наслідками звернення ОСОБА_1 .

Також, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «АЛЬФА-БАНК» () є правонаступником АТ «УКРСОЦБАНК» ().

Відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з п.2 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується з відповідачем, що з моменту припинення юридичної особи-попередника та державної реєстрації записів до установчих документів змін про правонаступництво новою юридичною особою, остання набуває прав та обов`язків за зобов`язаннями попередника в силу правонаступництва, у тому числі стає стороною за договорами; доказом набуття особою прав та обов`язків за договором є зареєстровані зміни до статуту про правонаступництво; правочин є тим юридичним фактом, який визначає обсяг прав, що переходять до нового кредитора.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, Головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віта Валеріївна, надаючи відповідь № 50525 від 14.09.2020 року на клопотання ОСОБА_1 про відсутність підстав для закриття виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», діяла у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги не належать до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з вимогами ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 271, 287 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Генерала Петрова, 1, м. Одеса, 65065, ідентифікаційний код 41407330), треті особи: Головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віта Валеріївна (вул. Генерала Петрова, 1, м. Одеса, 65065), Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 23494714), про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.287 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.272 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко