Справа № 606/1762/20
Суддя: Мельник А. В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/1762/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі: судді - Мельник А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Стасишина Ярослава Степановича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Теребовлянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Стасишина Ярослава Степановича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Теребовлянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, у якій просив:

визнати дії інспектора сектору реагування патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Стасишина Ярослава Степановича щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 серії БАБ №411826 від 09.08.2020 протиправними;

постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 серії БАБ №411826 від 09.08.2020 за ч.1 ст.121, ч.5 ст. 121, ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 та ч.2 ст.126 КУпАП скасувати та провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова оформлена з порушенням встановлених вимог до її змісту, так зокрема, суть правопорушення та встановлені обставини викладені нерозбірливим почерком з виправленнями, в нижній частині постанови допущені закреслення, посада, найменування органу поліції та звання скорочені, а в графі «серія та номер документа, що посвідчує особу» лише вказано, що особу встановлено, при цьому не зазначено на підставі якого саме документу.

Враховуючи вказане, ОСОБА_1 вважає постанову від 09.08.2020 незаконною та просить її скасувати.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24.09.2020 залучено до участі у даній справі другого відповідача - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

02.10.2020 від Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на адресу суду надійшли письмові пояснення, у яких відповідач вказує на те, що оспорювана позивачем постанова є законною та обґрунтованою, оскільки інспектором СРПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Стасишином Я.С. правомірно було розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, яка повністю відповідає вимогам законодавства. Просить справу розглянути за відсутності представника та відмовити у задоволенні позову. До вказаних пояснень було додано диск із відеофіксацією вчиненого позивачем правопорушення.

У судове засідання, призначене на 12.10.2020 позивач не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Стасишин Ярослав Степанович у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Теребовлянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області не забезпечила явку свого представника у судове засідання, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

09.08.2020 інспектором сектору реагування патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Стасишином Ярославом Степановичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №411826, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.5, ч.6 ст.121 та ч.1, ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. ОСОБА_1 від підпису оскаржуваної постанови та отримання її копії відмовився, про що зроблено відповідний запис.

У вказаній постанові зазначено, що 09.08.2020 о 20 год 25 хв. в селі Лошнів, Теребовлянського району ОСОБА_1 керував мопедом без мотошолома та без поліса обов`язкового страхування власників наземних т/з без відповідної категорії А1 на право керування даним т/з, не зареєстрованим у відповідному законом порядку та відсутнє праве дзеркало заднього виду, чим порушив п. 2.1 а, ґ, 2.9 (в), 2.3 (г), 31.4.7 (а), чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121, ч.5 ст. 121, ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 та ч.2 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись із винесеною постановою серії БАА №411826 від 09.08.2020, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктами 2.1 а, ґ ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі : посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), а саме накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а саме накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно підпункту 2.3 г ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, а саме накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 2.9 в ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, а саме накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 31.4.7 а ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Інші елементи конструкції: немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, а саме накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 КУпАП. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 22 КУпАП.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту пункту 1 статті 247 КУпАП слідує, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 5 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 10 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема:у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень); у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; у графі «ураховуючи, що громадянин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника; у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом`якшують (стаття 34КУпАП) чи обтяжують (стаття 35КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Відповідно до статті 258 КУпАП примірник постанови мав бути врученим позивачу на місці події (або надісланим поштою, якщо правопорушник відмовився від отримання постанови на місці події).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, остання містить всі необхідні відомості, зазначені у вище перелічених вимогах законодавства: в ній зазначено посадову особу, яка прийняла постанову (повністю без скорочень зазначено прізвище, ім`я, по батькові, посаду), дату розгляду справи; місце скоєння правопорушення, відомості про особу, що скоїла правопорушення; опис обставин,установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Про відмову ОСОБА_1 від підпису оскаржуваної постанови та отримання її копії зроблено відповідний запис. Оскаржувана постанова в подальшому була надіслана позивачу поштою.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини першої статті 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові, представником відповідача до відзиву на позовну заяву долучено диск із відеофіксацією від 09.08.2020, яким підтверджується факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

З дослідженого судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 керував мопедом Хонда без мотошолома та без поліса обов`язкового страхування власників наземних т/з без відповідної категорії А1 на право керування даним т/з, не зареєстрованим у відповідному законом порядку та відсутнє праве дзеркало заднього виду, а отже відповідачем подано достатні докази вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.5 ст. 121, ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 та ч.2 ст.126 КУпАП.

Позивачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.5 ст. 121, ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 та ч.2 ст.126 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що позивач жодним чином не заперечує факту порушення ним Правил дорожнього руху, він вказує лише на те, що зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам законодавства, що не відповідає дійсності.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на те, що відповідачем доведено правомірність дій щодо винесення оскаржуваної постанови, надано докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, а також судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Стасишина Ярослава Степановича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Теребовлянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини 4 статті 286 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: с. Лошнів, Теребовлянський район, Тернопільська область, РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідачі: Інспектор сектору реагування патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Стасишин Ярослав Степанович, вул. Січових Стрільців, 13, м.Теребовля, Тернопільська область;

Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул.Валова, 11, м. Тернопіль, Тернопільська область, ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Теребовлянський ВП ГУНП в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 13, м.Теребовля, Тернопільська область.

Повний текст рішення складено та підписано 12 жовтня 2020 року.

Суддя А.В. Мельник