Справа № 620/3390/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3390/20 Головуючий у 1 інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Бужак Н.П.

Парінова А.Б.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернігівського прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Чернігівського прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про закриття виконавчих проваджень, скасування акту та постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач Чернігівський прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ), в якому просив:

- закрити виконавчі провадження від 23.07.2020 р. ВП№62646041, від 23.07.2020 р. ВП№62644581, від 23.07.2020 р. ВП№62645443, від 23.07.2020 р. ВП№62644883, скасувати акт державного виконавця від 22.07.2020 р.;

- скасувати постанову про накладення штрафу на Чернігівський прикордонний загін від 22.07.2020 р. (державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Шурубенка В.В).

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, поновити строки на оскарження дій державного виконавця Новозаводського ВДВС Шурубенка В.В. та направити справу для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Так, залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що, позивач звернувся до суду 21 серпня 2020 року (згідно штампу на поштового відділення на конверті), тобто, з пропущенням встановленого терміну понад десять днів, а клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду не заявляв. Наведене, на думку суду першої інстанції, обумовлює висновок про достатність підстав для залишення позову Чернігівського прикордонного загону (військова частина 2253) Державної прикордонної служби України без розгляду, в силу ч.3 ст.123 КАС України.

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Частиною 1 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Колегія суддів зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про закриття виконавчих проваджень від 23 липня 2020 року ВП№62646041, ВП№62644581, ВП№62645443, ВП№62644883, скасування акту державного виконавця від 22 липня 2020 року та скасування постанови про накладення штрафу на Чернігівський прикордонний загін (Військова частина 2253) Державної прикордонної служби України від 22 липня 2020 року державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Шурубенка В.В.

Разом з тим, Чернігівський прикордонний загін (Військова частина 2253) Державної прикордонної служби України звернувся до суду першої інстанції з позовною заявою засобами поштового зв`язку 21 серпня 2020 року (згідно штампу на поштового відділення на конверті), тобто, з пропуском десятиденного строку на звернення до суду (Т. 1 а.с. 95).

За приписами частини 1 статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів наголошує на тому, що, звертаючись до суду з позовною заявою, Чернігівським прикордонним загоном (Військова частина 2253) Державної прикордонної служби України питання щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду не ставилося та відповідне клопотання не подавалося.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, в апеляційній скарзі Чернігівський прикордонний загін (Військова частина 2253) Державної прикордонної служби України, як на підставу для поновлення строку звернення до суду, зазначає, що позивач 29 липня 2020 року вже звертався до суду з даними позовними вимогами, однак, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у справі №620/2951/20 позовну заяву Чернігівського прикордонного загону було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків - 5 днів з моменту отримання ухвали суду.

Апелянт, також, вказує, що, на виконання вищевказаної ухвали суду, ним було направлено позовну заяву (з додатками) та заявлено клопотання про перенесення сплати судового збору, у зв`язку з відсутністю фінансування.

Як зазначає апелянт, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 р. (яка надійшла до Чернігівського прикордонного загону 19 серпня 2020 року) у справі №620/2951/20 позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_2 до державного виконавця Новозаводського ВДВС Шурубенка В.В. про закриття виконавчих проваджень, скасування акту та постанови про накладення штрафу повернуто позивачу.

Частиною 4 статті 161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Колегія суддів наголошує на тому, що матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів, що підтверджують вищевказані обставини поважності пропущення строку на звернення до суду.

Так, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року у справі № 620/2951/20 позовну заяву скаржника ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) до особи, на рішення якої подається скарга, державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шурубенка В.В. про закриття виконавчих проваджень, скасування акту та постанови про накладення штрафу повернуто позивачу.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем у справі 620/2951/20 є державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шурубенко В.В., а не Новозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Також, апелянтом не надано суду доказів, що вказану ухвалу суду ним отримано 19 серпня 2020 року.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 січня 2020 року у справі №240/8823/19 зазначив наступне: «…Повернення позовної заяви через невиконання вимог ухвали про залишення вперше поданої позовної заяви без руху, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає позовну заяву, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку звернення до адміністративного суду реалізовувати право на подання позову».

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також, належного оформлення касаційної скарги.

Для цього, учасник справи як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 січня 2020 року у справі №240/8823/19 вказав наступне: «…особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору не можуть використовуватися суб`єктом владних повноважень для реалізації права на подання позову до суду у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку».

Враховуючи вищезазначене, оскільки, при зверненні Чернігівським прикордонним загоном (Військова частина 2253) Державної прикордонної служби України не було заявлено клопотання про поновлення строку на звернення до суду, не надано, як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції, доказів, що підтверджують поважність причин пропуску звернення до суду, а також, враховуючи обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно позовну заяву позивача залишено без розгляду.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі, і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії"). У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Суд апеляційної інстанції, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому, підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями ст.ст. 229, 287, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Бужак Н.П.

Парінов А.Б.