Справа № 420/4650/20
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/4650/20
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання провести перерахунок і виплату грошового утримання судді у відставці, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19 березня 2020 року за №76 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-766/20/18 від 17.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% від суддівської винагороди у розмірі 118237,50 грн., на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-766/20/18 від 17.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що він з 27.04.2018 року набув статусу судді у відставці та йому було призначено довічне грошове утримання.

18.03.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки, виданої Територіальним управлінням ДСА України в Одеській області. Але рішенням відповідача від 19.03.2020 року у проведені такого перерахунку було протиправно відмовлено, з посиланням на відсутність порядку проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці після прийняття Конституційним Судом України рішення у справі №1-15/2018(4096/16) від 18.02.2020 року, та до надходження роз`яснень щодо порядку проведення такого перерахунку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, задоволений в повному обсязі адміністративний позов ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що з 19.02.2020 року не відбулось зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а тому відсутні підстави для проведення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та для скасування оскаржуваного рішення пенсійного органу від 19.03.2020 року.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що позивач є суддею у відставці з 27.04.2018 року та отримує довічне грошове утримання судді в розмірі 80% від винагороди судді на аналогічній посаді, яку позивач обіймав на час виходу у відставку (а.с.49).

11.01.2020 року рішенням №76 апелянт провів перерахунок довічного грошового утримання позивача, яке після перерахунку становить 37836 грн. (а.с.49). Підставою для такого проведення перерахунку стала зміна посадового окладу судді.

18.03.2020 року позивач звернувся до апелянта із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.28). До заяви позивач додав довідку №5-766/20/18 від 17.03.2020 року, видану Територіальним управлінням ДСА України в Одеській області, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.27).

19.03.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, в особі Відділу з питань перерахунків пенсій №13 управління застосування пенсійного законодавства, було прийнято рішення №76, яким позивачу відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання (а.с.29).

Рішення про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання вмотивоване відсутністю, на час звернення позивача до пенсійного органу, порядку проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням рішення Конституційного Суду України. також зазначено, що у проведені перерахунку відповідно до довідки про суддівську винагороду від 17.03.2020 року № 5-766/20/2018 відмовлено до надходження роз`яснень щодо порядку проведення такого перерахунку.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що з дня, наступного після ухвалення КСУ рішення № 2-р/2020 від 18.02.2020 року, відсутні обмеження щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийшли у відставку та не проходили (не пройшли) кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді та (або) не пропрацювали на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. ст. 21, 22 Основного Закону права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Основного Закону, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 126 Конституції України встановлено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII (надалі Закон №1402-VIII) визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до п. 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону 1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (надалі Закон №2453-VI), крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із частиною першою ст. 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 Закону №1402-VIII, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частинами 3, 4 та 5 ст. 142 Закону №1402-VIII передбачено, що щомісячне грошове утримання судді у відставці виплачується у відсотковому співвідношенні від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 ст. 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до п. 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Законом України від 16.10.2019 року № 193-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів`та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019 року, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.

Відповідно до п. 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

Отже, з 19.02.2020 року дня, наступного за днем ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року № 2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Апеляційний суд погоджується із посиланням суду першої інстанції на правовий висновок Верховного Суду, який викладений, зокрема у постановах від 06.03.2019 у справі № 638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі № 200/3958/19-а, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності з 19.02.2020 року факту зміни складових суддівської винагороди судді, якій працює на відповідній посаді, з огляду на таке.

Набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке визнано неконституційним, а тому такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону.

Таким чином, з 19.02.2020 року у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII, оскільки фактично відбулась зміна, по відношенню до позивача, розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, що є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

При цьому, апеляційний суд, як і суд першої інстанції зазначає, що з 01.01.2020 року розмір посадового окладу для судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, та оскільки з 19.02.2020 року втратили чинність обмеження, встановлені пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-766/20/18 від 17.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року.

При цьому апеляційний суд зазначає, що висновки суду першої інстанції в цій справі, з якими погоджується і апеляційний суд, відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові цього суду від 16.06.2020 року у зразковій справі № 620/1116/20 (Пз/9901/5/20), яка набрала законної сили 07.08.2020 року (ЄДРСР № 89872243).

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності порядку проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020, оскільки такий порядок встановлений безпосередньо Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII (ст. 142).

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції відхиляє посилання пенсійного органу на роз`яснення Міністерства соціальної політики України, що викладені у листі-відповіді на звернення Пенсійного фонду України від 13.04.2020 року, оскільки лист міністерства не є нормативним актом, а наведені вище норми права надають відмінне правове регулювання спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року у справі № 420/4650/20 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 20.10.2020 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Федусик А.Г.