Справа № 420/6184/19
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6184/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представника позивача - адвоката Тодорова В.Д., представника ГУ ДПС в Одеській області - Аветюка С.В., представник ГУ ДФС в Одеській області - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДОР" до Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДОР" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.09.2019 року №№ , , .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.10.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР» отримало від Головного управління ДПС в Одеській області податкові повідомлення-рішення від 19.09.2019 року № на суму 420858 грн., № на суму 205023 грн., № на суму 1577 грн.

Позивач вказав, що підставою для прийняття зазначених податкових повідомлень-рішень стали висновки, викладені в Акті ГУ ДФС в Одеській області №000464/15-32-14-04/13888197 від 20.08.2019 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР» (код за ) податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року».

Позивач вважав, що податкову перевірку було проведено без належного з`ясування фактичних обставин справи, які грунтуються на первинних документах, а тому висновки в Акті перевірки є необгрунтованими та хибними, а спірні податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 19.09.2019 року №, від 19.09.2019 року №, від 19.09.2019 року № є протиправними та підлягають скасуванню.

Позивач зазначив, що в Акті перевірки ставиться під сумнів реальність господарських операцій між ТОВ «АВТОДОР» та його контрагентами: ТОВ «Сілмаш» (код за 6), ТОВ «КК Контракт» (код за ), ПП «Орімі-Тейс» (код за ), ТОВ «Райдуга-Південь» (код за ), ТОВ «ЮТК-2015» (код за ).

Проте, з такими висновками позивач не погоджується, оскільки, на думку позивача, при проведенні перевірки відповідачем не з`ясовано усіх фактичних обставин здійснення позивачем господарських операцій, односторонньо та не в повному обсязі досліджено первинні документи, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій, невірно застосовано до спірних правовідносин норми чинного законодавства, що призвело до помилкових висновків та визначення позивачу грошових зобов`язань та застосування санкцій.

Ухвалою від 15.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній адміністративній справі. Призначено підготовче засідання на 11 грудня 2019 року об 11:00 год.

У підготовчому засіданні 11.12.2019 року оголошено перерву до 27.01.2020 року до 10:00 год. у зв`язку з необхідністю подання учасниками справи інших заяв по суті справи.

У підготовчому засіданні 27.01.2020 року суд залучив ГУ ДПС в Одеській області як співвідповідача по справі, та на підставі ч.6 ст.48 КАС України ухвалив про розгляд справи спочатку зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання відкладено на 20.02.2020 року на 10:00 год.

Ухвалою від 20.02.2019 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 10 березня 2020 року о 15 год. 00 хв.

У судовому засіданні 10.03.2020 року оголошено перерву до 18.03.2020 року до 11:30 год. у зв`язку з необхідністю подання додаткових доказів та пояснень позивачем.

Ухвалою від 18.03.2020 року зупинено провадження по справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Протокольною ухвалою від 28.09.2020 року суд поновив провадження у справі та продовжив розгляд справи зі стадії, на якій його було зупинено.

У судовому засіданні 28.09.2020 року оголошено перерву до 09.10.2020 року до 12:00 год. у зв`язку з необхідністю подання додаткових доказів та пояснень позивачем, які останнім до суду подані не були, та неявкою позивача до суду.

У судове засідання, призначене на 09 жовтня 2020 року на 12:00 год., з`явилися представник позивача та представник відповідача - ГУ ДПС в Одеській області.

Представник відповідача ГУ ДФС в Одеській області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача - ГУ ДПС в Одеській області проти задоволення позову заперечував та вважав його необґрунтованим, посилаючись на відзив, наданий ГУ ДФС в Одеській області 04.12.2019 року (а.с. 79-88)

04.12.2019 року представник відповідача - ГУ ДФС в Одеській області надав письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 79-88), в якому з посиланням на акт перевірки зазначив, що на підставі направлень на перевірку, виданих ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України, та відповідно до плану-графіку на 2018 рік, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 14.03.2018 р. №1717, проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДОР» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

У ході перевірки було складено акт перевірки від 20.08.2019 року №000464/15-32-14-04/13888197, на підставі якого були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

У ході перевірки були встановлені наступні порушення платника податків: п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, ст.9 Закону України № 996-XIV, П(С)БО 16 "Витрати", в наслідок чого встановлено заниження податку на прибуток за 2016 рік у сумі 164 018 грн.; п. 198.3 ст. 198 ПК, в результаті чого встановлено: заниження податку на додану вартість в сумі 1 292 945 грн., в тому числі по періодам: липень 2016 року - 956 259 грн., грудень 2016 року - 269 469 гри., травень 2017 року - 40 194 грн., червень 2017 року - 27 023 грн.; завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) по періодам: листопад 2016 року в сумі 283 976 грн., грудень 2016 року в сумі 14 507, січень 2017 року в сумі 14507 грн., лютий-квітень 2017 року в сумі 56 507 грн., травень 2017 року в сумі 27 023 грн., липень-грудень 2017 року в сумі 1 577 грн.

Відповідач вказав, що документальною перевіркою ТОВ «АВТОДОР» було встановлено та доведено факт того, що контрагенти позивача не є фактичними товаровиробниками та/або імпортерами товарів, що поставлялись, а також безпосередньо не виконували роботи (послуги), зазначені в актах виконаних робіт (складених для ТОВ «АВТОДОР»), а також встановлено відсутність факту придбання таких товарів (робіт, послуг) контрагентами у третіх осіб, тобто, вказані обставини свідчать про нереальність здійсненних господарських операцій.

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача ГУ ДПС в Одеській області, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань TOB «АВТОДОР» зареєстроване 31.03.1993 року за №1 000684 (а.с. 34-40, т. 1).

Основним видом економічної діяльності TOB «АВТОДОР» є: "Будівництво доріг автострад" (код КВЕД 42.11).

Судом встановлено, що на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДФС в Одеській області від №2210/14-04 від 26.03.2018 року, №2211/14-04 від 26.03.2018 року, №5254/14-04 від 07.08.2019 року, №2211/14-04 від 24.07.2019 року, №2212/14-04 від 26.03.2018 року, №2219/14-04 від 26.03.2018 року, №2213/14-04 від 26.03.2018 року, №2214/14-04 від 26.03.2018 року, №2215/14-04 від 26.03.2018 року, №2216/14-04 від 26.03.2018 року, №2217/14-04 від 26.03.2018 року, №2218/14-04 від 26.03.2018 року, №5142/14-04 від 02.08.2019 року, №5143/14-04 від 02.08.2018 року, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 ПК України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на І квартал 2018 року, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 14.03.2018 року №1717, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «АВТОДОР» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 20.08.2019 року №000464/15-32-14-04/13888197 (а.с. 41-87, т. 1).

Відповідно до висновку акту, зазначені наступні порушення позивача, зокрема:

1. п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, ст.9 Закону України №996-XIV, П(С)БО 16 "Витрати", внаслідок чого встановлено заниження податку на прибуток за 2016 рік у сумі 164 018 грн.;

2. п.198.3 ст.198 ПК України, в результаті чого встановлено:

- заниження податку на додану вартість в сумі 1 292 945 грн., в тому числі по періодам: липень 2016 року -956 259 грн., грудень 2016 року - 269 469 грн., травень 2017 року - 40 194 грн., червень 2017 року - 27 023 грн.;

- завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) по періодам: листопад 2016 року в сумі 283 976 грн., грудень 2016 року в сумі 14 507, січень 2017 року в сумі 14507 грн., лютий-квітень 2017 року в сумі 56 507 грн., травень 2017 року в сумі 27 023 грн., липень-грудень 2017 року в сумі 1 577 грн.

На підставі висновків акту перевірки від 20.08.2019 року №000464/15-32-14-04/13888197, 19 вересня 2019 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № форми "Р" про збільшення ТОВ «АВТОДОР» суми грошового зобов`язання з ПДВ на 420858 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням - 336686 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 84172 грн. (а.с. 28, т. 1);

- № форми "Р" про збільшення ТОВ «АВТОДОР» суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 205023 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням - 164018 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 41005 грн. (а.с. 29, т. 1);

- № форми «В4», яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми оподаткування податком на додану вартість у розмірі 1577 грн. (сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) за звітний період "грудень 2017 року" (а.с. 30).

Як вбачається з матеріалів справи, у період, що перевірявся, ТОВ «АВТОДОР» мало взаємовідносини з контрагентами, а саме: ТОВ «Сілмаш» (код за 6), ТОВ «КК Контракт» (код за ), ПП «Орімі-Тейс» (код за ), ТОВ «Райдуга-Південь» (код за ), ТОВ «ЮТК-2015» (код за ).

Судом встановлено, що між ТОВ «АВТОДОР» та ТОВ «Сілмаш» 15.11.2016 року був укладений Договір оренди техніки №13 (а.с. 111-113, т. 1).

Згідно з п. 1.1 вказаного Договору Орендодавець (ТОВ «Сілмаш») передає в строкове платне користування Орендареві (ТОВ «АВТОДОР») для використання у господарській діяльності техніку, яка визначається у специфікації.

Специфікацією №1 від 15.11.2016 до Договору №13 від 15.11.2016 сторонами визначено найменування 7 одиниць техніки, яка передається за договором оренди (а.с. 114, т. 1).

На виконання вищезазначеного договору ТОВ «Сілмаш» здійснив передачу ТОВ «АВТОДОР» вищевказану техніку, що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі техніки (а.с. 115, т. 1).

Відповідно до Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №96 від 22.11.2016, представники ТОВ «АВТОДОР» та ТОВ «Сілмаш» склали акт про надані послуги (а.с. 116, т. 1).

Оформлена податкова накладна №96 від 22.11.2016, яка зареєстрована в ЄРПН, реєстраційний номер документу: (а.с. 117-118, т. 1).

Також між ТОВ «АВТОДОР» та ТОВ «Сілмаш» 01.11.2016 року був укладений Договір купівлі-продажу №10 (а.с. 119-120, т. 1).

Згідно з п.1.1 вказаного договору, Продавець (ТОВ «Сілмаш») зобов`язується передати у власність Покупця (ТОВ «АВТОДОР»), а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується прийняти й оплатити матеріал: сіль кам`яна, щебенево-піщана суміш та інш.

Специфікацією №1 від 01.11.2016 до Договору купівлі-продажу № 10 від 01.11.2016 визначено найменування, кількість та ціна товару (а.с. 121, т. 1).

Факт отримання матеріалів підтверджується: видатковими накладними та податковими накладними (а.с. 122-127, т. 1)

Між ТОВ «АВТОДОР» та Іллічівською міською радою в особі Відділу комунального господарства і благоустрою був укладений Договір підряду №5/16 від 01.02.2016, відповідно до якого ТОВ «АВТОДОР» взяв на себе зобов`язання щодо зимового і утримання вулично-дорожньої мережі. Вказаний договір був змінений та доповнений Додатковими угодами до Договору № б/н від 26.12.2016р., № 1/1 від 27.12.2016 р., №1/2 від 25.01.2017 р. (а.с. 132-137, т. 1).

Виконання робіт за вищевказаним договором №5/16 від 01.02.2016 з Іллічівською міською радою підтверджено Актом №302 приймання виконаних послуг за грудень 2016 та Актом №258 приймання виконаних послуг за листопад 2016 (а.с. 144-145, т. 1).

Між ТОВ «АВТОДОР» та ТОВ «Автомагістраль-Південь» був укладений Договір субпідряду №1208/2016-С1 від 12.09.2016, відповідно до якого ТОВ «АВТОДОР» взяв на себе зобов`язання з ремонту автомобільної дороги державного значення М-15 Одеса-Рені (а.с. 146-156, т. 1).

На виконання цього договору з боку ТОВ «АВТОДОР» була використана щебенево-піщана суміш, придбана у ТОВ "Сілмаш".

Витрачання щебенево-піщаної суміші відображено у Звіті № б/н про виграти основних матеріалів у будівництві в порівнянні з виробничими нормами за грудень 2016 (а.с. 157, т. 1).

Виконання робіт за вищевказаним договором субпідряду №1208/2016-СІ від 12.09.2016 підтверджено Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2016; Актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016; Відомістю ресурсів до акту приймання за грудень 2016, в якій окремим розділом визначені позиції з оренди будівельних машин і механізмів (а.с. 160-172, т. 1).

Рух будівельних матеріалів відображений в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 201 («Сировина й матеріали») ТОВ «АВТОДОР» (а.с. 173-180, т. 1).

Судом встановлено, що між ТОВ «АВТОДОР» та TOB «КК Контракт» був укладений Договір про надання транспортних послуг від 19.06.2015 №ДГ-1906-2015 (а.с. 181-184, т. 1).

Згідно з п.1.1 вказаного договору, Виконавець (ТОВ «КК Контракт») зобов`язується надати Замовнику (ТОВ «АВТОДОР») транспортні послуги, а замовник зобов`язується приймати та своєчасно сплачувати надані послуги.

На виконання умов вказаного договору, Виконавець надав Замовнику послуги, що підтверджується: Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 72 від 25.11.2016; податковою накладною № 72 від 25.11.2016; Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №73 від 30.11.2016; податковою накладною № 73 від 30.11.2016 (а.с. 185-190, т. 1).

В Акті перевірки зазначено, що ТОВ «АВТОДОР» не було надано «сертифікатів якості продукції» (арк.11 Акту перевірки).

Суд вважає ці вимоги податкового органу безпідставним, оскільки чинним законодавством України не передбачено отримання сертифікату якості продукції на транспортні послуги.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «КК Контракт» (код за - нова назва підприємства - ТОВ "СІЛЬГОСПІНВЕСТІНДАСТРІАЛГРУП") - не перебуває в процесі припинення.

Розрахунки між ТОВ «АВТОДОР» та ТОВ «КК Контракт» проводились у безготівковій формі.

Картка рахунку 631 («Розрахунки з вітчизняними постачальниками») ТОВ «АВТОДОР» за контрагентом ТОВ «КК Контракт» підтверджує рух коштів.

ТОВ «АВТОДОР» замовив у ТОВ «КК Контракт» () транспортні послуги для здійснення своєї господарської діяльності, зокрема, для доставки щебенево-пісчаної суміші, придбаної у ТОВ "Сілмаш", а також асфальтобетонних сумішей, придбаних у ВКФ "КВАРЦ".

Судом встановлено що між ТОВ «АВТОДОР» та ПП «Орімі-Тейс» був укладений Договір підряду №115/п від 25.05.2016 (а.с. 1-2, т. 2)

Згідно з п.1.1 вказаного договору, Продавець (ПП «Орімі-Тейс») поставить і передасть у власність покупця (ТОВ «АВТОДОР») певний товар, вказаний в специфікаціях, а покупець прийме товар і оплатить його вартість. Товар - бітумна емульсія, портландцемент, щебенево-гранітна суміш.

Факт отримання придбаних ТМЦ підтверджується видатковою накладною №4 від 29 липня 2016 (а.с. 3, т. 1).

Оформлена податкова накладна №4 від 29.07.2016 року зареєстрована в ЄРПН (а.с. 4-5, т. 2).

Картка рахунку 631 («Розрахунки з вітчизняними постачальниками») ТОВ «АВТОДОР» за червень 2015 - грудень 2018 по контрагенту ПП «Орімі-Тейс» підтверджує рух коштів (а.с. 8, т. 2).

Перевезення придбаних ТМЦ підтверджується товарно-транспортними накладними (а.с. 9-86, т. 2).

Придбані у ПП «Орімі-Тейс будівельні матеріали: бітумна емульсія, портландцемент, щебенево-гранітна суміш відображені в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 201 («Сировина й матеріали») ТОВ «АВТОДОР» (а.с. 87-92, т. 2).

Придбані у ПП «Орімі-Тейс» товарно-матеріальні цінності були використані в господарській діяльності ТОВ «АВТОДОР».

Так, між ТОВ «АВТОДОР» та ТОВ «Росдорстрой» (код за ) був укладений Договір субпідряду №2П/А від 25.05.2016 (а.с. 93-101, т. 2), відповідно до якого ТОВ «АВТОДОР» взяв на себе зобов`язання по середньому ремонту автомобільної дороги загального користування державного значення М-15 Одеса-Рені.

Вказаний договір був змінений та доповнений Додатковими угодами до Договору № 1 від 12.08.2016 р.; № 2 від 12.09.2016 р., № 3 від 08.11.2016 р. (а.с. 102-105, т. 2).

ТОВ «АВТОДОР» виконав свої обов`язки за договором № 2П/А від 25.05.2016, що підтверджується: Актом №159 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016; Актом №160 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016. У Звіті №160 про витрати основних матеріалів у будівництві в порівнянні з виробничими нормами, відображено облік витрачених ТМЦ. У Звіті №159 про витрати основних матеріалів у будівництві в порівнянні з виробничими нормами, відображено облік витрачених ТМЦ (а.с. 106-116, т. 2).

Актом списання товарів № 318 від 31 липня 2017 витрачені ТМЦ були списані (а.с. 118, т. 2).

Також судом встановлено, що ТОВ «АВТОДОР» придбало у ТОВ «ЮТК-2015» турбокомпресор «Schwitzer» вартістю 9 462 грн.

Придбання компресору підтверджується видатковою накладною №17 від 23.06.2017 р. (а.с. 119, т. 2)

Оформлена податкова накладна №28 від 23.06.2017 року зареєстрована в ЄРПН (а.с. 120-121, т. 2).

Картка рахунку 631 ТОВ «АВТОДОР» за січень 2017 - грудень 2018 по контрагенту ТОВ «ЮТК-2015» підтверджує рух коштів.

Придбаний у ТОВ «ЮТК-2015» турбокомпресор був використаний у господарській діяльності ТОВ «АВТОДОР» - для заміни турбокомпресора на вантажному самоскиді VOLVO FM 8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «АВТОДОР» на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 07.04.2012 року, та обліковується на балансі ТОВ «АВТОДОР».

Судом встановлено, що між ТОВ «АВТОДОР» та ТОВ «Райдуга-Південь» був укладений договір, відповідно до якого ТОВ «АВТОДОР» отримав від ТОВ «Райдуга-Південь» жорству.

Придбання вказаного товару підтверджується: видатковою накладною №ЮМХ00007702 від 28.02.2017 р.; податковою накладною №158 від 28.02.2017, яка зареєстрована в ЄРПН; розрахунком коригування кількісних і вартісних показників від 28.02.2017 №306 за податковою накладною від 28.02.2017 № 158, який був зареєстрований в ЄРПН; видатковою накладною №ЮМХ00018314 від 31.05.2017 р. (а.с. 136-141, т. 2).

Розрахунки між ТОВ «АВТОДОР» та ТОВ «Райдуга-Південь» за придбаний товар проводились у безготівковій формі. Картка рахунку 631 ТОВ «АВТОДОР» за червень 2015 - грудень 2017 по контрагенту ТОВ «Райдуга-Південь» підтверджує рух коштів (а.с. 146, т. 2).

Перевезення придбаних ТМЦ підтверджується товарно-транспортними накладними (а.с. 147-211, т. 2).

Придбані у ТОВ «Райдуга-Південь» товарно-матеріальні цінності були використані у господарській діяльності ТОВ «АВТОДОР».

Між ТОВ «АВТОДОР» та Комунальним підприємством «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської Ради Одеської області був укладений Договір № 41 від 30.05.2017, відповідно до якого ТОВ «АВТОДОР» взяло на себе зобов`язання з ремонту проїздів на міському кладовищі (с. Мала Долина) (а.с. 212-214, т. 2).

ТОВ «АВТОДОР» виконало свої обов`язки за договором, що підтверджується Актом № 57 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2017. У Звіті №57 про витрати основних матеріалів у будівництві в порівнянні з виробничими нормами, відображено облік витрачених ТМЦ. Актом списання товарів № 188 від 30 червня 2017р., витрачені ТМЦ були списані (а.с. 215-218, т. 2).

Між ТОВ «АВТОДОР» та Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району був укладений Договір №22 від 04.05.2017, відповідно до якого ТОВ «АВТОДОР» взяло на себе зобов`язання з ремонту покриття майданчиків і під`їздів автобусних зупинок у с. Молодіжне (а.с. 219-222, т. 2).

ТОВ «АВТОДОР» виконав свої обов`язки за договором, що підтверджується Актом №29 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017 року. У Звіті № 29 про витрати основних матеріалів у будівництві в порівнянні з виробничими нормами, відображено облік витрачених ТМЦ. Актом списання товарів № 152 від 31 травня 2017 р., витрачені ТМЦ були списані (а.с. 223-227, т. 2).

Між ТОВ «АВТОДОР» та Чорноморською міською радою в особі відділу комунального господарства та благоустрою був укладений Договір підряду № 28/45 від 10.05.2017 року, відповідно до якого ТОВ «АВТОДОР» взяло на себе зобов`язання з капітального ремонту вул. Шевченко у с. Б.Балка, м. Чорноморськ (а.с. 228-229, т. 2).

TОB «АВТОДОР» виконало свої обов`язки за договором, що підтверджується Актом №39 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017. У Звіті № 39 про витрати основних матеріалів у будівництві в порівнянні з виробничими нормами, відображено облік витрачених за цим договором ТМЦ (а.с. 230-233, т. 2).

Між ТОВ «АВТОДОР» та Управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради був укладений Договір № 51 від 29.11.2016 про закупівлю робіт за державні кошти, відповідно до якого ТОВ «АВТОДОР» взяло на себе зобов`язання з капітального ремонту дорожнього покриття (а.с. 234-240, т. 2).

ТОВ «АВТОДОР» виконало свої обов`язки за договором, що підтверджується Актом № 3/51 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017. У Звіті № 290 про витрати основних матеріалів у будівництві в порівнянні з виробничими нормами, відображено облік витрачених ТМЦ за грудень 2016. У Звіті № 3/51 про витрати основних матеріалів у будівництві в порівнянні з виробничими нормами, відображено облік витрачених ТМЦ. Актом списання товарів № 67 від 28.02.2017 р., витрачені ТМЦ були списані (а.с. 241-251, т. 2).

Між ТОВ «АВТОДОР» та Чорноморською міською радою в особі відділу комунального господарства та благоустрою був укладений Договір підряду №71/87 від 20.07.2017 (а.с. 17-18, т. 3).

ТОВ «АВТОДОР» виконало свої обов`язки за договором, що підтверджується Актом № 96 приймання виконаних будівельних робіт. У Звіті № 96 про витрати основних матеріалів у будівництві в порівнянні з виробничими нормами, відображено облік витрачених ТМЦ. Актом списання товарів № 281 від 31.08.2017 р., витрачені ТМЦ були списані (а.с. 19-25, т. 3).

Між ТОВ «АВТОДОР» та Молодіжненською сільскою радою Овідіопольського району був укладений Договір підряду №43 від 01.06.2017 (а.с. 26-29, т. 3).

ТОВ «АВТОДОР» викопало свої обов`язки за договором, що підтверджується Актом № 59 приймання виконаних будівельних робіт. У Звіті № 159 про витрати основних матеріалів у будівництві в порівнянні з виробничими нормами, відображено облік витрачених ТМЦ (а.с. 30-35, т. 3).

Між ТОВ «АВТОДОР» та Великодолинською селищною радою Овідіопольського району був укладений Договір підряду № 25 від 06.06.2017 (а.с. 36-40, т. 3).

ТОВ «АВТОДОР» виконало свої обов`язки за договором, що підтверджується Актом № 32 приймання виконаних будівельних робіт. У Звіті № 32 про витрати основних матеріалів у будівництві в порівнянні з виробничими нормами, відображено облік витрачених ТМЦ (а.с. 41-44, т. 3).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.200.4 ст.200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

В Акті перевірки зазначено, що контрагенти ТОВ «АВТОДОР» не мали належну кількість людських та матеріальних ресурсів для виконання правочинів з постачання товарів (робіт, послуг).

Суд зазначає, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №816/166/15.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «АВТОДОР» було зареєстровано у 1993 році, і згідно КВЕД має право займатися наступними видами діяльності: оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; вантажний автомобільний транспорт; допоміжне обслуговування наземного транспорту; будівництво доріг і автострад.

ТОВ «АВТОДОР» має Ліцензію №37-Л від 05.10.2015 на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності.

Укладені договори між ТОВ «АВТОДОР» та контрагентами повністю узгоджуються, є логічними та відповідають тому виду діяльності, яким займається підприємство.

Надані позивачем договори, укладені між ТОВ «АВТОДОР» та контрагентами є чинними, ніким не скасовані, а їх виконання підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

Відповідач в Акті перевірки в якості підстави визнання нереальною господарської операції вказує на відсутність окремих товарно-транспортних накладних.

При цьому, вказані документи не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Тобто, взагалі неподання такого документу, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №816/166/15.

Чинним законодавством України на покупця товару, який є платником податків, не покладено обов`язку за будь-які неправомірні дії постачальників товару зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження факту отримання товарно-матеріальних цінностей та послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальниками, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб.

Вказана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №804/4940/14.

В Акті перевірки не наведені факти узгодженості дій позивача з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань.

При цьому, такі висновки відповідача не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.12.2007 року у справі №21-1376во06, в якій суд висловив правову позицію, що у разі невиконання контрагентом зобов`язання зі сплати податку до бюджету, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 27.10.2015 р. у справі №21-1539а15, обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

В якості підстави визнання нереальними господарських операцій ТОВ «АВТОДОР» з контрагентами відповідач зазначає певні недоліки первинної бухгалтерської документації, а саме: відсутність ПІБ особи, що відвантажила ТМЦ на видатковій накладній.

При цьому, даний факт не є безперечним доказом нереальності господарської операції.

Суд зазначає, що якщо товар дійсно поставлений покупцю, то дефекти в первинних документах у разі, якщо зазначена в них інформація дозволяє ідентифікувати суб`єктів господарювання та господарські операції, самі по собі не можуть свідчити про нереальне вчинення поставки та розглядатися як підстава для позбавлення платника податку (постачальника) обов`язку відобразити у бухгалтерському та податковому обліку доходу та врахувати його при визначенні податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 року у справі №822/2373/17.

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського кодексу України, господарська діяльність - це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

ТОВ «АВТОДОР» довело, що мало необхідні людські та матеріальні ресурси для здійснення господарської діяльності та виконання обов`язків за укладеними договорами.

Згідно Балансу (звіту про фінансовий стан) ТОВ «АВТОДОР» на 31 грудня 2017 року, який згідно з квитанцією №2 був прийнятий Центром обробки електронних звітів Держстату України, середня кількість працівників на ТОВ «АВТДОР» склала 142 фізичні особи.

Власна матеріальна база позивача дозволяє приймати, складувати, перевозити, переробляти придбані товарно-матеріальні цінності і використовувати в будівельних циклах як придбану, так і власне виготовлену підприємством продукцію.

Таким чином, суд вважає, що Головним управлінням ДПС в Одеській області протиправно прийняті податкові повідомлення-рішення від 19.09.2019 року № форми "Р" про збільшення ТОВ «АВТОДОР» суми грошового зобов`язання з ПДВ на 420858 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням - 336686 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 84172 грн.; № форми "Р" про збільшення ТОВ «АВТОДОР» суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 205023 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням - 164018 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 41005 грн.; № форми «В4», яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми оподаткування податком на додану вартість у розмірі 1577 грн. (сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду), а тому вони підлягають скасуванню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДОР" підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

18.08.2020 року через канцелярію суду представник позивача подав клопотання про підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, згідно якого витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 8755 грн.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.ч. 2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч. 7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8755 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 10.12.2019 року, укладеним між ТОВ "АВТОДОР" та адвокатським об`єднанням "МЕЧ ПРАВОСУДДЯ", додатковою угодою до договору, актом приймання-передачі наданої правничої допомоги та попереднім розрахунком суми судових витрат (а.с. 195-180, т. 3).

Суд зазначає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу відповідають критерію співмірності, наведеному у ч.5 ст.134 КАС України та підтверджуються належними доказами.

Відповідачами клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлялося.

З огляду на зазначене, стягненню підлягають судові витрати у розмірі 20064,21 грн. (судовий збір за оскарження податкових повідомлень рішень у розмірі 11309,21 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8755 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 132, 134, ч.1 ст.139, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДОР" (адреса: вул. Праці, буд.20, м. Чорноморськ, Одеська область, 68001, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд.5, м. Одеса, 65044, ), Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд.5, м. Одеса, 65044, ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 19.09.2019 року № на суму 420858 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 19.09.2019 року № на суму 205023 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 19.09.2019 року № на суму 1577 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд.5, м. Одеса, 65044, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДОР" (адреса: вул. Праці, буд.20, м. Чорноморськ, Одеська область, 68001, ) судові витрати у розмірі 20064,21 грн. (двадцять тисяч шістдесят чотири гривні двадцять одна копійка).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2020 року.

Суддя В.В. Андрухів