Справа № 120/2031/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

19 жовтня 2020 р. Справа № 120/2031/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Волинець В.М.

представника позивача (стягувача): адвоката Борусевича С.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про виправлення описки у судовому рішенні та виконавчому документі в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРС Україна" до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/2031/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРС Україна" до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про скасування постанови щодо застосування адміністративно - господарського штрафу за № 189016 від 24.03.2020 року.

Рішенням суду від 20.07.2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасувано постанову Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу за № 189016 від 24.03.2020 року. Крім того, судом вирішено питання про розподіл судових витрат та стягнуто на користь ТОВ "ТРС Україна" понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3345 грн. 16 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області.

28.08.2020 року судом видано виконавчий лист № 120/2031/20-а в частині, що стосується стягнення судових витрат.

Однак, 08.10.2020 на адресу суду від представника ТОВ "ТРС Україна" - адвоката С.Й. Борусевича надійшла заява про виправлення описки у судовому рішенні та помилки у виконавчому документі (вх. № 31005/20) у зазначеній справі в частині визначення особи, з якої належить стягнути судові витрати. Так, в обґрунтування поданої заяви останній вказує, що виконати рішення суду у частині стягнення судових витрат наразі неможливо, позаяк Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області не є юридичною особою та не має власних рахунків в органах казначейства. На переконання представника позивача, оскільки Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області являється структурним підрозділом апарату Державної служби з безпеки на транспорті України, тому за доцільне стягувати понесені позивачем судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті. Відтак, заявник наголошує на тому, що у своєму рішенні суд помилково вказав у якості особи, з якої стягуються судові витрати - Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, замість Державної служби України з безпеки на транспорті, про що просив позивач у своєму позові.

На підставі вищевикладеного, представник позивача просить суд виправити описку у судовому рішенні від 20.07.2020 року та описку у виконавчому документі у зазначеній справі, а саме:

- у резолютивній частині рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішення у графі замість "Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області" вказати "Державної служби України з безпеки на транспорті";

- у найменуванні боржника (у виконавчому листі) у графі замість "Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області" вказати "Державної служби України з безпеки на транспорті";

- у найменуванні місцезнаходження боржника (у виконавчому листі) у графі замість "вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036" вказати "пр-т Перемоги, буд. 14, м. Київ, 03135".

Ухвалою суду від 09.10.2020 року вказану заяву представника позивача призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.10.2020 року з повідомленням учасників справи. Про дату, час та місце судового засідання заявника та заінтересованих осіб повідомлено у встановленому Кодексом адміністративного судочинства України порядку.

У судовому засіданні 19.10.2020 року представник позивача - адвокат Борусевич С.Й. підтримав заяву та просив виправити описки у судовому рішенні та виконавчому документі у даній справі.

Натомість, відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленний про дату, час та місце розгляду заяви, про що свідчать матеріали справи.

Наведені обставини згідно положень статтей 253 та 374 КАС України не є перешкодою для розгляду відповідного питання у відсутність відповідача (боржника).

Суд, заслухавши пояснення заявника та вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що подана заява про виправлення описки в судовому рішення та виконавчому документі не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Особливості виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні визначені статтею 253 КАС України, а виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню врегульовано статтею 374 КАС України.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 253, ч. 1 ст. 374 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

В розумінні цих норм, під поняттям описки і очевидної арифметичної помилки слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Так, суд може допустити помилку у найменуванні органу чи особи, у назві та реквізитах рішення, яке визнано протиправним, тощо.

Під опискою необхідно розуміти помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття. При цьому, виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Суд, виправляючи описку у своєму рішенні, не може змінювати зміст цього рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

В даному випадку суд вважає, що заявник помилково тлумачить поняття «виправлення описки».

Так, зі змісту поданої заяви слідує, що її мотиви вказують не на наявність описок чи помилок у судовому рішенні, а стосуються намагання заявника змінити саму суть резолютивної частини рішення в частині визначення особи, з якої належить стягнути судові витрати.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем в межах заявлених позовних вимог було Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, як суб`єкт владних повноважень, яким прийнято оскаржувану у даній справі постанову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Згідно визначення, що міститься у п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або надання адміністративних послуг.

Тобто, відсутність у суб`єкта владних повноважень статусу юридичної особи як і відсутність у неї відкритих власних рахунків в органах казначейства чи в банківських установах, не є перешкодою для прийняття судом рішення про стягнення з такої особи, як відповідача по справі, понесених судових витрат.

Саме такими мотивами керувався суд при ухвалені судового рішення від 20.07.2020 року, стягуючи на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу адвоката за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області.

Наведені обставини не є допущеною помилкою чи опискою судового рішення, оскільки питання щодо розподілу судових витрат у справі було вирішено судом у відповідності до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України. Як наслідок, відсутні підстави стверджувати і про допущену помилку при оформлені виконавчого листа по даній справі, в якому відтворено зміст резолютивної частини судового рішення.

З огляду на викладене, судом з`ясовано, що в рішенні суду від 20.07.2020 року та виконавчому листі, виданому на його виконання, не було допущено описок чи помилок в частині вирішення питання про розподіл судових витрат. Як наслідок, відсутні правові підстави для задоволення поданої представником ТОВ «ТРС Україна» заяви про виправлення описки в судовому рішенні та виконавчому документі у цій справі.

Керуючись ст.ст. 248, 253, 256, 293, 374 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРС Україна" адвоката Борусевича С.Й. про виправлення описки у судовому рішенні та виконавчому документі - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено: 21.10.20.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович