Справа № 540/968/19
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/968/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Нікітенко А.В.,

за участю:

представника позивача - Крамчаніна О.В.,

представника відповідача - Салій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що є пенсіонером за віком, яка проживала у м. Донецьк, Донецької області. У зв`язку з окупацією частини території України та проведенням антитерористичної операції позивач змушена була покинути своє постійне місце проживання та переїхати на підконтрольну Україні територію. З 01.08.2014 року по 28.08.2018 року пенсійне забезпечення позивачу не виплачувалось. До серпня 2018 року ОСОБА_1 перебувала на обліку в Центральному об`єднаному УПФУ м. Запоріжжя. В подальшому, після переїзду до Херсонської області, була взята на облік як внутрішньо переміщена особа, у зв`язку із чим, отримала довідку від 27.08.2018 року № . 07.02.2019 року позивач звернулась до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою, в якій просила виплатити їй заборгованість по пенсійному забезпеченню, зокрема, з серпня 2014 року по грудень 2018 року. Листом від 25.02.2019 року, позивачу повідомлено, що пенсія за період з 01.08.2014 року по 31.01.2017 року нарахована в сумі 34976,70 грн., проте не виплачена, що підтверджується атестатом Центрального об`єднаного УПФУ м. Запоріжжя. У листі вказано те, що пенсійні кошти за період з серпня по листопад 2018 року нараховані в лютому 2019 року. Відповідач посилаючись на приписи п. 15 Постанови № 365 зазначив, що питання виплати пенсійної заборгованості буде розглянуто після прийняття Кабміном відповідного Порядку.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просила визнати протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Херсонської області щодо не нарахування та не виплати заборгованості по пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за загальний період з 01.08.2014 року по 28.08.2018 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за загальний період з 01.08.2014 року по 28.08.2018 року та здійснити виплату заборгованості по пенсії за цей період.

Рішенням суду від 24.04.2019 року в задоволенні позову відмовлено з посиланням на те, що належним відповідачем за вищезазначеними позовними вимогами є Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо не нарахування та не виплати заборгованості по пенсії ОСОБА_1 за загальний період з 01.08.2014 рок по 28.08.2018 року;

- зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя нарахувати ОСОБА_1 пенсію за загальний період з 01.08.2014 року по 28.08.2018 року та здійснити виплату заборгованості по пенсії за цей період.

Ухвалою суду від 15.05.219 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 03.07.2019 року.

03.06.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що позивач не перебуває на обліку у відповідача. Згідно з атестатом відповідача за період з 01.08.2014 по 31.01.2017 позивачу нараховано пенсію у сумі 34976,70 грн. Вказана нарахована сума передана атестатом про зняття з виплати разом з пенсійною справою позивача до Голопристанського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Підпунктом 15 Постанови КМУ від 25.04.2018 року № 335 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016р № 365" призначається соціальна виплата з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Нарахована сума пенсії буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. На даний час, окремий порядок для виплати заборгованості внутрішньо переміщеним пенсіонерам не прийнятий Кабінетом Міністрів України.

На теперішній час позивач не перебуває на обліку у відповідача, то Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя є неналежним відповідачем у даній справі.

Ухвалою суду від 03.07.2019 року залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у якості співвідповідача по справі та призначено судове засідання на 15.07.2019 року.

15.07.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що з 28.08.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області відповідно до норм законодавства здійснюються пенсійні виплати позивачу, іншого чинним законодавством не передбачено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області не є належним відповідачем у вказаній справі, оскільки жодного рішення про припинення виплати пенсії за спірний період головним управлінням Фонду не приймалось, до головного управління Фонду електронна пенсійна справа надійшла з Центрального об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя, за матеріалами пенсійної справи позивачу не виплачена пенсія Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя, інформація щодо оскарження позивачем рішення Комісії від 06.10.2016 №11 та дій Центрального об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя не відома.

Ухвалою суду від 15.07.2019 року у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовлено.

Ухвалою суду від 15.07.2019 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 540/586/19.

30.03.2020 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 30.03.2020 року зупинено провадження у справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

12.10.2020 року поновлено провадження в адміністративні справі.

08.10.2020 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшло клопотання про заміну Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Судом допущене процесуальне правонаступництво та замінено Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити позов.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у судовому засіданні по суті позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

З 28.08.2018 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Голопристанському відділі Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області як внутрішньо переміщена особа згідно із довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщено особи від 27.08.2018 № та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До цього часу перебувала на обліку в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя.

Відповідно до витягу з протоколу № 16 Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 16.10.2018 року призначено виплату пенсії ОСОБА_1 з 28.08.2018 року (пункт 12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам).

07.02.219 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою, у якій просила надати інформацію про розмір нарахованого, проте невиплаченого їй пенсійного забезпечення за періоди з серпня 2014 року по 28.08.2018 року, з 28.08.2018 року по грудень 2018 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 25.02.2019 року №134/С-99-1 ОСОБА_1 повідомлено про те, що згідно із атестатом Центрального об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя за період з 01.08.2014 по 31.01.2017 пенсія нарахована в сумі 34976,70 грн., але не виплачена.

Комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам управління соціального захисту населення, сім`ї та праці виконавчого комітету Голопристанської міської прийнято рішення про виплату пенсії з 28.08.2018 відповідно до пункту 12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 (рішення від 16.10.2018 № 16).

На підставі рішення виплату пенсії поновлено з 28 серпня 2018 року та з грудня 2018 року пенсія виплачується в поточному режимі.

На виконання листа ПФУ від 01.09.2019 року № 3322/02-22, пенсійні кошти в сумі 6596,40 грн. за період з 28.08.2018 року по листопад 2018 року нараховані в лютому поточного року (09 число).

Щодо виплати пенсії за попередній період повідомлено, що відповідно до пункту 15 Постанови 365 суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Питання виплати пенсії за період з 27 серпня 2015 року по липень 2018 року буде розглянуто після прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного Порядку.

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Херсонської області в якому зокрема просила визнати протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Херсонської області щодо не нарахування та не виплати заборгованості по пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за загальний період з 01.08.2014 року по 28.08.2018 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Херсонської області нарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за загальний період з 01.08.2014 року по 28.08.2018 року та здійснити виплату заборгованості по пенсії за цей період.

Рішенням суду від 24.04.2019 року в задоволенні позову відмовлено. Судом роз`яснено позивачу її право на звернення з вимогою про незаконне припинення виплати пенсії з серпня 2014 року та зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію з 01.08.2014 року по 28.08.2018 року до Центрального об`єднаного УПФУ м. Запоріжжя.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віки чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках (абзац другий пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного суду у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України та 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та офіційного тлумачення положення частини третьої статті 11 Закону України "Про статус суддів" (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005.

Частиною першою ст.49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено підстави припинення виплати пенсії та визначено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні не запроваджено ні Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 р., ні Законом України від 02.09.2014 р. № 1669-VІІ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Жодним Законом України, не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які проживають на території, яка не контролюється органами державної влади.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо не нарахування та не виплати заборгованості по пенсії ОСОБА_1 .

Стосовно заперечень відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про те, що відновлені пенсійні виплати здійснюються та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, який на теперішній час не прийнято, суд зазначає наступне.

Згідно статей 1, 4, 7, 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Виплата пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюється з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 788 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішьо переміщеним особам", яка набрала чинності 21.08.20019.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 визначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Як було зазначено вище, відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відсутність підзаконного нормативного акту, на що посилається відповідач, не є підставою для обмеження конституційного права позивача на отримання пенсії.

Також, суд вважає за необхідне застосувати практику Європейського Суду з прав людини як джерело права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV.

Конституційний Суд України враховує приписи чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та практику тлумачення і застосування цих договорів міжнародними органами, юрисдикцію яких визнала Україна, зокрема Європейським судом з прав людини. Оскільки стаття 29 Конституції України кореспондується зі статтею 5 Конвенції, то відповідно до принципу дружнього ставлення до міжнародного права практика тлумачення та застосування вказаної статті Конвенції Європейським судом з прав людини має враховуватися при розгляді цієї справи (абзац третій підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 № 2-рп/2016 ).

Суд приходить до висновку, що відповідачі порушували статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії" ЄСПЛ визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем "Молдавської Республіки Придністров`я" (МРП). Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

У пункті 333 цього рішення ЄСПЛ зазначив: "Суд вважає, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території відповідно фактичній ситуації (наприклад, сепаратистський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність та здійснювати юрисдикцію. Воно повинно усіма доступними дипломатичними та правовими засобами із залученням іноземних держав та міжнародних організацій продовжувати гарантувати права та свободи, передбачені Конвенцією".

Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами не надано суду доказів правомірності дій щодо невиплати пенсії позивачу за період з 01.08.2014 року по 28.08.2018 року.

Стосовно пропуску строку звернення позивача з даним позовом, суд зазначає, що частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Дійсно, цим кодексом, зокрема частиною 2 статті 122 встановлено загальний строк звернення до суду особою за захистом своїх порушених прав, у шість місяців.

Однак, частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Суд враховує, що позивач, вимоги якого, за своєю суттю, виникли у зв`язку із тим, що попередньо призначені йому суми пенсії, починаючи з 01.08.2014 року, не отримані ним з вини відповідача, який призначає і виплачує пенсію, і ці вимоги безпосередньо спрямовані на виплату йому призначеної пенсії, з 01.08.2014 року, тобто за минулий час. Такі вимоги не обмежуються будь-яким строком.

Тому суд вважає, що у даному випадку, позивач строків звернення до суду із позовом не пропустив, оскільки, на підставі вказаного вище закону, він має право захистити своє право на отримання виплати нарахованої йому пенсії, без обмеження будь-яким строком.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 15.05.2019 року позивача звільнено від сплати судового збору.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що ухвалою суду від 15.05.2019 року позивача звільнено від сплати судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в дохід Державного бюджету України судового збору по 384,20 грн. відповідно.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо не нарахування та не виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.08.2014 року по 28.08.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсію за період з 01.08.2014 року по 28.08.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69005) в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19 жовтня 2020 р.

Суддя С.О. Варняк

кат. 112010204