Справа № 420/295/20
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/295/20
УХВАЛА
13 жовтня 2020 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

при секретарі: Сердюк І.С.

сторін:

позивач:

прокуратура: Тунік В.М. (в порядку самопредставництва)

Міністерство юстиції України: Пуйда Є.Ю. (в порядку самопредставництва)

відповідачі:

ОСОБА_1 : Шкрібляк М.І. (представник за ордером)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі питання про усунення недоліків позовної заяви, заяви про поновлення строку звернення до суду, заяви про залишення позову без розгляду, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації в особі Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини; в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України; в інтересах держави в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 ; Державного реєстратора Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничука Володимира Олександровича, в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Мельничука Володимира Олександровича № 46794207 від 10.05.2019р. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , номер запису про право власності: 31482951, реєстраційний номер об`єкту майна: 101;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Мельничука Володимира Олександровича № 46794022 від 10.05.2019р. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 31482538, реєстраційний номер об`єкту майна: 101;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_4 № 46793766 від 10.05.2019р. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , номер запису про право власності: 31482306, реєстраційний номер об`єкту майна: 101;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Мельничука Володимира Олександровича, індексний номер 49286275 від про внесення змін загальної площі нежитлового приміщення АДРЕСА_1 з 31,7 кв.м. на 27.2 кв.м.;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Мельничука Володимира Олександровича № 46793456 від 10.05.2019р. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 , номер запису про право власності: 31482088, реєстраційний номер об`єкту майна: 101;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_4 № 46792413 від 10.05.2019р. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 31480983, реєстраційний номер об`єкту майна:101;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_4 № 46792049 від 10.05.2019р. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , номер запису про право власності: 31480753, реєстраційний номер об`єкту майна: 101;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Мельничука Володимира Олександровича, індексний номер 49290940 від про внесення змін загальної площі нежитлового приміщення АДРЕСА_2 з 50,2 кв.м. на 51.2 кв.м.;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Мельничука Володимира Олександровича № 46791475 від 10.05.2019р. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 за ОСОБА_3 , номер запису про право власності: 31480327, реєстраційний номер об`єкту майна: 101;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_4 № 46790959 від 10.05.2019р. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 за ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 31479691, реєстраційний номер об`єкту майна: 101;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_4 № 46790299 від 10.05.2019р. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 , номер запису про право власності: 31479234, реєстраційний номер об`єкту майна: 101;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_4 № 46789434 від 10.05.2019р. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 за ОСОБА_3 , номер запису про право власності: 31478109, реєстраційний номер об`єкту майна: 101;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_4 № 46788986 від 10.05.2019р. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 за ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 31477695, реєстраційний номер об`єкту майна: 101;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_4 № 46788196 від 10.05.2019р. про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 за ОСОБА_1 , номер запису про право власності: 31477315, реєстраційний номер об`єкту майна: 101;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Мельничука Володимира Олександровича, індексний номер 49288255 від 22.10.2019р. про внесення змін загальної площі нежитлового приміщення АДРЕСА_4 з 39,5 кв.м. на 41.8 кв.м

зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 власними силами і за власний рахунок привести у попередній стан самовільно реконструйовані нежитлові приміщення № 2/1, 2/2, 2/3, 2/4 по АДРЕСА_5 у житлову квартиру АДРЕСА_5 відповідно до технічного паспорту від 19.11.2012 року, виданого КП ОМБТІ та РОН на ім`я ОСОБА_5 .

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 20.01.2020р. позовну заяву залишено без руху; надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Ухвалою від 03.02.2020р. відкрито провадження по справі; призначено проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання по справі 27.02.2020р.

Ухвалою суду від 27.02.2020р., яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 25.03.2020р.

Ухвалою суду від 25.03.2020р. за клопотанням позивача зупинено провадження по справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою суду від 16.09.2020р., яка занесена до протоколу засідання, поновлено провадження у справі; підготовче засідання відкладено на 29.09.2020р.

Ухвалою суду від 29.09.2020р. позовну заяву залишено без руху; надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали шляхом надання до суду відомостей щодо адреси реєстрації місця проживання чи місця знаходження стосовно відповідачів: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; продовжено строк підготовчого провадження по справі на тридцять днів; відкладено підготовче засідання по справі на 05.10.2020 р.

Ухвалою суду від 05.10.2020р. позовну заяву в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 залишено без розгляду.

25.03.2020р. (вх. № 3721/20), 28.03.2020р. (вх. № ЕП/3774/20) представником ОСОБА_1 подано заяву про залишення позову без розгляду.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивачами пропущено тримісячний строк звернення до суду з цим позовом, встановлений ч.2 ст. 122 КАС України, що є підставою для залишення позову без розгляду. Прокуратурою подано позов 14.01.2020р., зі змісту якого вбачається, що прокуратурі про порушення вимог чинного законодавства стало відомо в ході проведення досудового розслідування №0005632, тобто 15.10.2019р., після з`ясування не відповідності дій відповідача чинному законодавству, про що Департамент ДАБІ в Одеській області, Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної реєстрації та Міністерство юстиції були обізнані, проте дієвих та ефективних заходів реагування не вжили.

Заявник зазначає, що момент обізнаності про порушення прав, свобод чи інтересів має встановлюватися саме у позивачів, в даному випадку визначених органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від імені яких прокурором подається позов. При цьому бездіяльність та неподання позивачами відповідних позовів до суду не спростовує факту пропуску ними строку звернення до суду та не вважається поважними причинами для поновлення такого строку у тому випадку, коли від імені цих органів звертається прокурор.

29.09.2020р. (вх. № 39568/20) від Одеської місцевої прокуратури №3 надійшли письмові пояснення на заяву про залишення позову прокурора без розгляду, в обґрунтування якої зазначено, що у прокуратури підстави для звернення до суду з цим позовом виникли лише 08.11.2019р., після складання Департаментом ДАБІ в Одеській області актів позапланової перевірки дотримання власниками ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 вимог містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень №№2/1, 2/2, 2/3, 2/4 відповідно по АДРЕСА_5 . Відтак, на думку прокуратури, позовну заяву подано з дотриманням приписів ч.2 ст. 122 КАС України.

Ухвалою суду від 05.10.2020р. позовну заяву залишено без руху; надано заступнику керівника Одеської місцевої прокуратури №3 п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали шляхом оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме: надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з відповідними доказами; надання до суду письмових пояснень та доказів на підтвердження наявності законодавчо передбачених підстав для звернення до суду з даним позовом в інтересах держави, зокрема доказів не здійснення або неналежним чином здійснення відповідним органом своїх повноважень; належним чином засвідчені копії письмових доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, із доказами направлення належно оформленого позову та доказів учасникам справи; продовжено строк підготовчого провадження по справі на тридцять днів; відкладено підготовче засідання по справі на 13.10.2020 р.

12.10.2020р. (вх. № 42382/20) від Одеської місцевої прокуратури №3 надійшли письмові пояснення на виконання ухвали суду від 05.10.2020р., в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що прокурором цей позов подано 14.01.2020р. разом з заявою про поновлення строку звернення з позовом до адміністративного суду, що свідчить про дотримання прокурором вимог процесуального законодавства.

До вказаних письмових пояснень додано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом, в якій зазначено:

- в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України виявлено підстави для представництва органами прокуратури інтересів держави в суді в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»;

- листом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю ОМР від 25.06.2019р. № 01-17/229/1 повідомлено Департаментом ДАБІ в Одеській області та Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації про виявлені порушення та лише 08.11.2019р. Департаментом ДАБІ в Одеській області складені відповідні акти позапланової перевірки дотримання власниками вимог містобудівного законодавства, якими встановлені порушення вимог містобудівного законодавства;

- Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації також було відомо про незаконне проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_6 , що підтверджується актом огляду від 24.06.2019р., проте позову до суду подано не було;

- Міністерством юстиції України не було своєчасно здійснено моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до приписів ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Посилаючись на наведені обставини, Одеська місцева прокуратура №3 вважає, що нею самостійно з`ясовано порушення вимог чинного законодавства України, про які Департамент ДАБІ в Одеській області, Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації знали та Міністерство юстиції України, проте дієвих та ефективних заходів реагування не вжили.

Представник ОСОБА_1 у підготовчому засіданні підтримав заяву про залишення позову без розгляду.

Представники Одеської місцевої прокуратури №3, Міністерства юстиції України проти задоволення зазначеного клопотання заперечували, просили задовольнити заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши письмові пояснення прокуратури, надані на виконання ухвали суду від 05.10.2020р. та заяви про поновлення строку звернення до суду, заяву про залишення позову без розгляду, дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду, з огляду на наступне.

Виходячи з принципу рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом як принципу здійснення правосуддя в адміністративних судах (п. 2 ч.3 ст. 2 КАС України), правила ст. 122 КАС України поширюються на звернення до адміністративного суду особи з позовом у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

За правилами ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, з аналізу вказаних приписів КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, а саме: обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Водночас, при визначенні початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналась або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, або бездіяльності), а не коли така особа з`ясувала для себе що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 р. у справі №813/1998/18 (адміністративне провадження №К/9901/3165/19) за позовом заступника військового прокурора Львівського гарнізону до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи свою позицію, Одеська місцева прокуратура №3 зазначила, що його слід обраховувати з 08.11.2019р., після складання Департаментом ДАБІ в Одеській області актів позапланової перевірки дотримання власниками ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 вимог містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень №№2/1, 2/2, 2/3, 2/4 відповідно по АДРЕСА_5 .

Проте з наявних у справі матеріалів вбачається, що Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради листами від 21.06.2019р. №01-17/228/1 (вх. №3001 від 25.06.2019р.), від 21.06.2019р. №01-17/228/1 (вх. № 3002 від 25.06.2019р.), 25.06.2019р. №01-17/228/1 (вх. №3091 від 02.07.2019р.) зверталось до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації щодо дотримання містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт за адресою: м.Одеса, вул. Буніна, 2, для вжиття відповідних заходів реагування з метою недопущення самочинного виконання будівельних робіт за вказаною адресою та руйнування (пошкодження) об`єкта пам`ятки архітектури за цією адресою.

Також Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради листом від 25.06.2019р. №01-17/228/1 зверталось до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації щодо дотримання вимог містобудівного законодавства ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 під час виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_5 з розподілом на чотири самостійні нежитлові приміщення №№2/1, 2/2, 2/3, 2/4 з улаштуванням фасадних входів замість віконних блоків, за адресою: м.Одеса, вул. Буніна, 2, для вжиття вичерпних заходів реагування з метою недопущення самрчинного виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою та руйнування (пошкодження) об`єкту пам`ятки архітектури за вищевказаною адресою.

Зазначений лист отримано 02.07.2019р. Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 02.07.2019р. (вх. 3091), а Департаментом культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації вказаний лист отримано 04.07.2019р. (вх. №109/01-12).

З урахуванням зазначеного, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про наявність підстав для звернення до суду з цим позовом був обізнаний 02.07.2019р., Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації - 04.07.2019р.

Позивач - Міністерство юстиції України з урахуванням компетенції та доступності відомостей про зареєстровані речові права, могло дізнатись про наявність підстав для звернення до суду з цим позовом ще 10.05.2019р., станом на момент прийняття оскаржуваних рішень.

Окрім того, 29.08.2019р. територіальним органом Міністерства юстиції України Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області отримано лист Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації від 26.07.2019р. №Г-9/01-18/72 щодо перевірки законності поділу та переводу в нежитлові приміщення квартири АДРЕСА_7 , власниками яких є відповідачі.

Тобто станом на 29.08.2019р. територіальному органу Міністерства юстиції України було відомо про наявність відповідних порушень. Проте у встановлений процесуальним законодавством строк Міністерство юстиції України до суду не звернулось, відповідних заходів в межах наданих повноважень не вжило.

Суд критично ставиться до тверджень представника Міністерства юстиції України, про те, що лист Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації від 26.07.2019р. №Г-9/01-18/72 був адресований Головному територіальному управлінню юстиції в Одеській області, а не міністерству, оскільки з урахуванням приписів Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 2 липня 2014 р., Міністерство юстиції України та його територіальні органи становлять єдину систему.

За змістом п.1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 2 липня 2014 р., Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації.

Більш того, суд акцентує увагу, що статтею 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» чітко визначено, що контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

Також згідно пп. «а» п.2 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги.

Оскаржувані у цій справі рішення датовано 10.05.2019р., проте доказів вжиття визначених статтею 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі після отримання листа Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації від 26.07.2019р. №Г-9/01-18/72 Міністерством юстиції України не було вчинено.

Представник Міністерства юстиції України в судовому засіданні жодних пояснень з цього приводу надати не зміг.

Крім того, прокуратурою не надано до суду доказів звернення до органів, що мають відповідні повноваження, щодо вжиття заходів з метою усунення порушень вимог законодавства.

Незважаючи на те, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про наявність підстав для звернення до суду з цим позовом був обізнаний 02.07.2019р.; Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації 04.07.2019р.; Міністерство юстиції України з урахуванням компетенції та доступності відомостей про зареєстровані речові права, могло дізнатись про наявність підстав для звернення до суду з цим позовом ще 10.05.2019р. чи принаймні 29.08.2019р. (після отримання територіальним органом Міністерства юстиції України Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області листа Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації від 26.07.2019р. №Г-9/01-18/72), даний позов подано прокуратурою до суду лише 14.01.2020р., тобто з пропуском визначеного ч.2 ст.122 КАС України строку.

Водночас, у даному випадку не зазначено жодних обставин, які б з об`єктивних причин унеможливлювали звернення з цим позовом до суду у встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України тримісячний строк.

Згідно приписів ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні даного спору суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 р. у справі №813/1998/18.

Статтею 173 КАС України визначено, що завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КАС України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду (п. 1 ч.2 ст. 183 КАС України).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом досліджувалась заява прокуратури про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, проте в ході перевірки підтвердження зазначених прокуратурою доводів наданими до заяви доказами, суд дійшов висновку щодо недостатності відповідних доказів для висновку щодо встановлення обставин пропуску строку звернення до суду з цим позовом чи для висновку щодо його дотримання прокуратурою, в зв`язку з чим вирішення заяви про поновлення строку звернення до суду здійснюється у підготовчому засіданні, що узгоджується з приписами ст.ст. 122, 123, 171, 173, 183, 240 КАС України.

Так, згідно ч.3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд зазначає, що факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і підстави, вказані у заяві прокуратури про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не є неповажними, суд дійшов висновку про наявність підстави для залишення позову без розгляду з урахуванням приписів ч. 3 ст. 123 КАС України, п. 8 ч.1 ст. 240 КАС України.

Отже, доводи прокуратури щодо неможливості залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на невирішення судом при відкритті провадження у справі питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення позивачу відповідного строку не узгоджуються з приписами ч. 3 ст. 123 КАС України.

За висновками ЄСПЛ, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

При цьому очікується, що заявник продемонструє уважне ставлення до дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наприклад, до строків для подання апеляцій (рішення Європейського суду з прав людини від 7 вересня 1999 року у справі "Йодко против Литви" (Jodo v. Lithuania).

Суд зазначає, що дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Голдер проти Сполученого Королівства").

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа "Gradescolo S.R.L. проти Молдови". У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що прокуратурою не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивачів, обставин, які б зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду у цій категорії спорів.

З урахуванням наведеного, оскільки позивачами пропущено строк звернення до суду із позовом, враховуючи недоведеність існування обставин для визнання причин пропуску строку поважними, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171, 240 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовну заяву заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації в особі Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини; в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України; в інтересах держави в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 ; Державного реєстратора Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничука Володимира Олександровича про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, приведення об`єктів нерухомості у попередній стан, залишити без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 12 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 19.10.2020 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк