Справа № 750/7112/20
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/7112/20
Провадження № 2-а/750/125/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Скакун М.Ю., Шиловою Ж.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Михайленка Євгенія Вадимовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Михайленка Євгенія Вадимовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Судом за клопотанням позивача до участі у справі залучено в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Позивач обґрунтувала позов тим, що 06.08.2020 відповідачем винесено постанову серії ЕАМ №2935565, згідно якої її було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. На думку позивача постанова є незаконною, оскільки вона рухалася на своєму автомобілі в щільному потоці транспортних засобів, які прямували попереду в одному напрямку, поступово знижуючи швидкість до дозволеної в населеному пункті. Інспектор поліції знаходився біля службового автомобіля, що стояв на узбіччі з вимкнутими проблисковими маячками, за знаком «Початок населеного пункту» на відстані не більше 30 метрів від нього. Позивач припускає, що швидкість у 74 км/год була зафіксована саме до знаку «Початок населеного пункту» і з усього потоку автомобілів інспектор зупинив чомусь саме її. При цьому, інспектор повідомив, що позивач перевищила швидкість на 24 км/год., що порушення записано на відео, але з відеозаписом її не ознайомив. Позивач зазначає, що фактичний розгляд справи не проводився, докази не досліджувалися і їй не були роз`яснені права.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином, інспектор поліції Михайленко Є.В. та представник Департаменту патрульної поліції подали відзиви на позовну заяву, в яких просять відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність її вимог, адже швидкість руху автомобіля, яким керувала позивач, була виміряна приладом TruCAM №ТС000771, свідоцтво про повірку якого є чинним до 24.12.2020. Крім того, у відзивах на позов зазначено, що позивач визнала факт правопорушення, адже сплатила штраф на місці одразу після винесення постанови.

З постанови серії ЕАМ №2935565, винесеної інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Михайленком Є.В. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 06.08.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП вбачається, що 06.08.2020 о 12 год. 51 хв. 16 секунд водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Форд Куга д.н.з НОМЕР_1 , рухалася зі швидкістю 74 км/год., при цьому перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті Гуйва на 24 км/год., чим порушила вимоги п.12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалася приладом TruCAM №ТС000771.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. (стаття 68 Конституції України).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.1.1.Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В додатках до поданого інспектором поліції Михайленком Є.В. відзиву на позовну заяву наданий скриншот з відеозапису, здійсненого сертифікованим приладом TruCam ТС000771, на якому зафіксовано, що 06 серпня 2020 року о 12:49:55 на автодорозі М-21 188 км автомобіль марка та державний номерний знак якого не можливо ідентифікувати, рухається зі швидкістю 74 км/год.

Також на відеозапису з приладу TruCam, що наданий до відзиву на позовну заяву, не проглядається ні марка, ні державний номерний знак автомобіля, який рухається зі швидкістю 74 км/год.

Крім того, зі скріншоту з відеозапису, здійсненого приладом TruCam ТС000771, вбачається, що правопорушення зафіксовано 06.08.2020 о 12:49:55, в той же час у оскаржуваній постанові зазначено час скоєння правопорушення - 06.08.2020 о 12:51:16 (а.с.31)

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що на момент фіксації правопорушення автомобілі рухалися в потоці в одному напрямку.

Судом за клопотанням позивача було направлено запит відповідачу про надання додатково відеозапису з приладу TruCam, на якому можна було б ідентифікувати державний номерний знак автомобіля, у якого зафіксано перевищення швидкості руху.

На даний запит інспектор роти №4 батальйону УПП в Житомирській області Михайленко Є.В. надав відповідь, що всі наявні матеріали у вказаній справі було долучено до відзиву на позовну заяву.

Відповідно до свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 24.12.2019 та чинного до 15.12.2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 ТС000771, є придатним до застосування.

Позивач заперечує проти факту вчинення нею правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Разом з тим, наданий для огляду суду відеофайл з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 ТС000771 має зображення, яке не дає можливість суду ідентифікувати, що саме транспортний засіб, яким керувала позивач 06 серпня 2020 року о 12:51:16 год. рухався на автодорозі М-21 в населеному пункті Гуйва зі швидкістю 74 км/год.

Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Факт оплати позивачем штрафу на місці розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення правопорушення і не може бути покладено в основу судового рішення як визнання вини особою.

У контексті оцінки доводів сторін суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За таких обставин, оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, зображення файлу з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM та відеозапис, з яких неможливо ідентифікувати транспортний засіб. Вказане не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху в той день та час, зокрема, у населеному пункті, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

Крім того, позивач пояснила та надала суду для огляду скріншот з гугл карти, згідно якого за координатами, що вказані у файлі з TruCAM LTI 20/20 ТС000771, зафіксована місцевість поза населеним пунктом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є недоведеним, що є підставою в порядку ст.286 КАС України для скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 241-246, 272, 286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Михайленка Євгенія Вадимовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, задовольнити.

Постанову інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Михайленка Євгенія Вадимовича серії ЕАМ № 2935565 від 06.08.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 255 грн. при притягненні до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. понесених нею судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів після його проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя