Справа № 240/11165/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Житомир справа № 240/11165/20

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування висновку і наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Висновок про результати службового розслідування від 27.04.2020, затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Житомирській області полковником поліції С. Крупєй 29.04.2020, в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 29.04.2020 № 499 "Про застосування дисциплінарних стягнень" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №117 о/с від 04.05.2020 про звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області відповідно до наказу ГУНП у Житомирській області № 213 о/с від 05.11.2018, з 04 травня 2020 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 травня 2020 року по день винесення судового рішення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби за ряд виявлених під час службового розслідування порушень, а саме у зв`язку з підозрою його в чиненні кримінального правопорушення за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 статті 368 КК України, внесеного до ЄРДР №0000054, а також у зв`язку з не направленням ним до суду адміністративних матеріалів про притягнення осіб до адміністративної відповідальності після їх доопрацювання та у зв`язку з не передачею ним на збереження до Андрушівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області тимчасово вилученого посвідчення водія ОСОБА_2 . Разом з тим, позивач зазначає, що звільнення його зі служби у зв`язку зі здійсненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 368 КК України, могло бути здійснене лише за умови доведеності його вини обвинувальним вироком суду. Однак на даний час кримінальне провадження №0000054 знаходиться на стадії досудового розслідування, а сам факт внесення відомостей до ЄРДР та оголошення позивачу підозри не може бути розцінений як дискредитація авторитету Національної поліції, оскільки його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 368 КК України ще не встановлена. З огляду на зазначене ОСОБА_1 вважає, що відповідач грубо порушив процедуру та підстави його звільнення, оскільки протиправно поклав в основу такого звільнення обставини можливого вчинення ним кримінального правопорушення. Натомість з приводу двох інших виявлених під час службового розслідування порушень позивач зазначив, що вони є недостатніми для застосування крайнього (найтяжчого) заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Також позивач наголосив, що його було звільнено зі служби 04 травня 2020 року, однак в період з 21.04.2020 по 21.06.2020 він перебував на лікарняному, що свідчить про порушення відповідачем норм ч. 3 ст. 40 КЗпП України та ч. 4 ст. 22 Дисциплінарного статуту.

Ухвалою судді від 22 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі № 240/11165/20 та призначено судове засідання на 10 серпня 2020 року о 12:00.

10 серпня 2020 року до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Житомирській області на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції застосовано до позивача у зв`язку з встановленим під час службового розслідування фактом скоєння ним дисциплінарного проступку, який виразився у невиконанні ним вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пунктів 1, 2, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині бути вірним Присязі поліцейського, запобігати вчиненню правопорушень, утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушення ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції" в частині заборони використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, несумісних з вимогами, що висуваються до професійних та моральних якостей поліцейського, порушення вимог п. 4 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, що виразилось у не забезпеченні належного збереження тимчасово вилученого посвідчення водія ОСОБА_2 . Саме у зв`язку із з цим Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області було прийнято оскаржуваний наказ від 29.04.2020 № 499 "Про застосування дисциплінарних стягнень", яким за порушення службової дисципліни до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, та оскаржуваний наказ від 04.05.2020 №117 о/с "По особовому складу", яким позивача на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліції" звільнено зі служби . Враховуючи зазначене відповідач вважає, що ОСОБА_1 було обґрунтовано притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а оскаржувані накази винесені в межах повноважень, на підставі вимог чинного законодавства та у спосіб визначений законом (а.с.52-67).

Крім того, 10 серпня 2020 року Головне управління Національної поліції в Житомирській області подало до суду клопотання, в якому просило залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з пропуском ним процесуального строку на звернення з даним позовом до суду (а.с.69-72).

В судовому засіданні, що відбулося 10 серпня 2020 року, було оголошено перерву до 11:00 17 серпня 2020 року для надання позивачу часу ознайомитися з відзивом на позовну заяву.

13 серпня 2020 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначив, що відповідачем не спростовано його доводи в частині не співмірності застосованого заходу дисциплінарного стягнення із порушеннями, які нібито мали місце, а також в частині відсутності у нього відповідних обов`язків, порушення яких йому інкримінується в рамках службового розслідування (а.с.150-154).

Також 13 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив поновити йому строк для звернення з даним позовом до суду, оскільки він був пропущений з поважних причин, а саме у зв`язку з перебування позивача в період з 21.04.2020 по 21.06.2020 на лікарняному. Крім того зазначив, що за змістом ч. 1 ст. 233 КЗпП у справах про звільнення місячний строк на звернення до суду обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення. В свою чергу, оскаржуваний наказ про звільнення він отримав 19.06.2020 через уповноважену особу адвоката Костика В.В., шляхом отримання відповіді на адвокатський запит. Також у поданому клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду ОСОБА_1 вказав, що згідно з п. 3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, строки, визначені статтею 122 КАС України, продовжуються на строк дії такого карантину (а.с.157-161).

Під час судового засідання, яке відбулося 17 серпня 2020 року, суд, без виходу до нарадчої кімнати, прийняв протокольну ухвалу, якою на підставі п. 3 Прикінцевих положень КАС України поновив позивачу процесуальний строк на звернення з даним позовом до суду. В подальшому в судовому засіданні було оголошено перерву до 12:00 08.09.2020.

В судове засідання, що відбулося 08 вересня 2020 року, з`явились представник позивача - Стахов А.О. та представника відповідача - Стасюк І.Я. Під час судового засідання представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, натомість представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Після з`ясування позиції сторін, в судовому засідання було оголошено перерву до 10:00 21 вересня 2020 року.

21 вересня 2020 року до суду з`явились представники сторін. Після дослідження наявних у матеріалах справи доказів, судом без виходу до нарадчої кімнати було винесено протокольну ухвалу про перехід до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

На підставі наказу УМВС України в Житомирській області від 09.04.2010 №135о/с ОСОБА_1 з 09 квітня 2010 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ (а.с.42-43).

06 листопада 2018 року капітан поліції ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 05.11.2018 №213 о/с був переведений на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області (а.с.15).

Натомість наказом Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 06.03.2020 №63 о/с на капітана ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 частини 1 статті 69 Закону України «Про Національну поліцію» було покладене тимчасове виконання обов`язків заступника начальника Попільнянського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області (а.с.16).

З матеріалів справи вбачається, що 09.04.2020 заступником начальника управління - начальником ВІОС УКЗ ГУНП в Житомирській області підполковником поліції ОСОБА_3 був поданий начальнику ГУНП в Житомирській області рапорт про те, що 09 квітня 2020 року в ході досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2019 за №0000054 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою), слідчим управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, в порядку статті 208 КПК України було затримано т.в.о. заступника начальника Попільнянського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_1 (а.с.74).

Крім того, начальником Житомирського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України 09.04.2020 було направлено начальнику ГУНП в Житомирській області подання №597 про проведення службового розслідування за фактом затримання «на гарячому», безпосередньо під час вимагання та одержання неправомірної вимоги т.в.о. заступника начальника Попільнянського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_1 в ході досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2019 за №0000054 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с.75).

З метою повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, начальником Головного управління Національної поліції в Житомирській області відповідно до статтей 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIІI та наказу МВС України від 07.11.2018 №893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України", було прийнято наказ від 09.04.2020 №402 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії", яким призначено службове розслідування за фактом затримання т.в.о. заступника начальника Попільнянського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_1 в ході досудового розслідування кримінального провадження, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2019 за №0000054.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 27 квітня 2020 року, затверджений начальником ГУНП в Житомирській області 29 квітня 2019 року, яким за грубе порушення службової дисципліни, невиконання вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пунктів 1, 2, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині бути вірним Присязі поліцейського, запобігати вчиненню правопорушень, утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушення ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції" в частині заборони використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, несумісних з вимогами, що висуваються до професійних та моральних якостей поліцейського, порушення вимог п. 4 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, що виразилось у не забезпеченні належного збереження тимчасово вилученого посвідчення водія ОСОБА_2 , вирішено застосувати до начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Андрушівського відділення поліції Бердичівського ВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.120-135).

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 29.04.2020 №499 "Про застосування дисциплінарних стягнень" до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.29-31).

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 04.05.2020 №117 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) (а.с.33).

Вважаючи таке звільнення протиправним, позивач звернувся до суду для захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3)сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У відповідності до п. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у ст. 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення дисциплінарного проступку- протиправних винних дій чи бездіяльності поліцейського, що полягають в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Перелічені у ст. 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Водночас, пунктами 6 та 10 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено дві самостійні підстави для звільнення зі служби в поліції: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; та у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 04.05.2020 №117 о/с ОСОБА_1 з 04 травня 2020 року звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с.33).

Підставою для прийняття вищезазначеного наказу став наказ Головного управління Національної поліції у Житомирській області від 29.04.2020 №499, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.29-32).

Отже, для встановлення правомірності звільнення позивача зі служби в поліції, необхідно дослідити, чи були правові підстави для винесення наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, що є крайнім видом дисциплінарного стягнення.

Зі змісту наказу Головного управління Національної поліції у Житомирській області від 29.04.2020 №499 вбачається, що його винесено за грубе порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та невиконання ним вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пунктів 1, 2, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині бути вірним Присязі поліцейського, запобігати вчиненню правопорушень, утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушення ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції" в частині заборони використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, несумісних з вимогами, що висуваються до професійних та моральних якостей поліцейського, порушення вимог п. 4 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, що виразилось у не забезпеченні належного збереження тимчасово вилученого посвідчення водія ОСОБА_2 .

При цьому, висновки про грубе порушення позивачем службової дисципліни та невиконання ним вимог Закону України "Про Національну поліцію", Присяги поліцейського, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України "Про запобігання корупції", Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, були зроблені відповідачем за результатами службового розслідування, проведеного за фактом внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000054 від 04.12.2019 відомостей за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Коростишівського та Бердичівського відділів поліції ГУНП в Житомирській області.

Відповідно до частин першої та другої статті 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до частин шостої та десятої статті 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

На виконання вимог Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок), зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку; надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України "Про запобігання корупції".

Пунктом 4 Розділу V Порядку встановлено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1,2,5 Розділу VI Порядку зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 19 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, обставини вчинення працівником поліції дисциплінарного проступку, який є підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Тобто, передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування, підтверджене належними доказами, на підставі чого видається відповідний наказ, враховуючи відповідний висновок.

Як слідує з матеріалів справи, службове розслідування було призначено за фактом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000054 від 04.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Коростишівського та Бердичівського відділів поліції ГУНП в Житомирській області.

Водночас, зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що дисциплінарною комісією лише описувались обставини, за яких відбулося затримання т.в.о. заступника начальника Попільнянського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_1 Михайловича в порядку статті 208 КПК України під час досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2019 за №0000054 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та повідомлення йому про підозру у вчинення зазначеного кримінального провадження.

Оцінка діям позивача, які мали наслідком його затримання в порядку статті 208 КПК України під час досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2019 за №0000054, дисциплінарною комісією не надавалась, так само як і не встановлювалась наявність/чи відсутність його вини у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

Суд не заперечує наявність обставин, викладених у висновку. Разом з тим, наказ про застосування дисциплінарного стягнення не містить посилань на те, що позивач підлягає звільненню у зв`язку з підозрою його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України чи за фактом отримання ним неправомірної вигоди.

У висновку від 27.04.2020, складеному за результатами зазначеного службового розслідування вказано, що:

«04.12.2019 слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000054 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою).

У рамках вищезазначеного кримінального провадження встановлено, що на початку лютого 2020 року капітану поліції ОСОБА_1 у силу його посади та кола знайомств серед працівників правоохоронних органів, правосуддя, стало відомо про факт скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння...). З метою одержання неправомірної вигоди для себе, під час телефонної розмови, капітан поліції ОСОБА_1 висловив ОСОБА_2 вимогу про надання неправомірної вигоди у сумі 10000,00 гривень за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Так, згідно обставин вчинення злочину, викладених у повідомленні капітану ОСОБА_1 про підозру, 30.03.2020 останній під час зустрічі з ОСОБА_2 в смт. Попільня Житомирської області отримав частину неправомірної вигоди у сумі 4000,00 гривень та пред`явив ОСОБА_2 його посвідчення водія, повідомивши, що очікує від нього другу частину неправомірної вигоди, після одержання якої поверне належне йому посвідчення водія.

08.04.2020 під час телефонної розмови капітан поліції ОСОБА_1 висловив ОСОБА_2 вимогу про надання другої частини неправомірної вигоди в сумі 6000,00 грн. за не притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

09.04.2020 близько 15.00 у смт. Попільня Житомирської області спецпідрозділом УСБУ в Житомирській області спільно з слідчим управлінням ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, за процесуального керівництва прокуратури Житомирської області, в межах кримінального провадження №0000054 від 04.12.2019, капітана поліції ОСОБА_1 затримано під час одержання чергової частини неправомірної вигоди у сумі 6000 гривень. Цього ж дня, капітана поліції ОСОБА_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.04.2020 № 686/8867/20 у період часу з 15.42 до 16.31 09.04.2020 у службовому кабінеті капітана поліції ОСОБА_1 , який знаходиться на другому поверсі адміністративної будівлі Попільнянського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП, що за адресою: смт. Попільня, вул. Фомічова, 6, проведено обшук з метою відшукання та вилучення грошових коштів, що передані 30.03.2020 капітану поліції ОСОБА_1 у якості неправомірної вигоди у сумі 4000 грн., засобів зв`язку - мобільних телефонів, якими користується вказаний поліцейський, а також посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 . Однак у ході обшуку речей, документів, грошових коштів, зазначених в ухвалі, не виявлено.

Водночас, 10.04.2020 слідчим Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, капітану поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Цього ж дня, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, капітану поліції ОСОБА_1 обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною покидати місце проживання з 22.00 по 06.00 наступного дня, до 05.06.2020 включно.

Службовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2020 працівниками Андрушівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №378289 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У свою чергу посвідчення водія ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , видане 10.03.2006 ДАІ м. Житомир, вилучено для зберігання до Андрушівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП.

Відповідно до п. 4 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, матеріали про адміністративні правопорушення, оформлені поліцейськими, у тому числі тимчасово вилучене посвідчення водія (у разі його вилучення), протягом однієї доби надсилається до підрозділів адміністративної практики для подальшої їх реєстрації, опрацювання, внесення інформації до автоматизованого обліку, зберігання або надсилання до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення.

Відповідно до журналу реєстрації вихідних документів Андрушівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП (інв.№442), адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_2 30.01.2020 за вихідним №30/204/01-2020 направленні до Андрушівського районного суду Житомирської області.

Згідно з інформацією, розміщеною у реєстрі системи Судової влади України, рішення у справі №2722/135/20 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на час проведення службового розслідування не прийнято.

Відповідно до п. 8 розділу XV вищезазначеної Інструкції, тимчасово вилучені документи повертаються за наявності підстав для повернення (постанова суду, довідка посадової особи органу кримінально-виконавчої інспекції, відповідний акт із відміткою посадової особи про усунення виявлених порушень та наявність документів, які підтверджують сплату штрафу) уповноваженими особами відповідних підрозділів поліції відповідно до чинного законодавства.

Водночас, відповідно до ст. 265-1 КУпАП після закінчення тримісячного строку тимчасового вилучення посвідчення водія, у випадках, якщо судом не прийнято рішення щодо позбавлення водія права керування транспортним засобом або якщо справа про адміністративне правопорушення не розглянута у встановлений законом строк, особа має право звернутися за отриманням вилученого документа. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Однак, відповідно до акту про передачу-приймання водійських посвідчень, які перебувають на тимчасовому зберіганні в Андрушівському відділенні поліції від 06.03.2020 №979/204/01-2020, передані капітаном ОСОБА_1 у зв`язку з подальшим проходженням служби у якості тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Попільнянського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП, посвідчення водія ОСОБА_2 не значиться.

Опитана у ході проведення службового розслідування поліцейський сектору реагування патрульної поліції №1 Андрушівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_4 пояснила, що з 10.02.2020 за нею закріплені обов`язки ведення адміністративної практики Андрушівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП, до цього стажувалась за даним напрямком упродовж місяця. За зберігання усієї бланкової продукції та посвідчень водіїв відповідав капітан поліції ОСОБА_1

30.01.2020 капітан поліції ОСОБА_1 передав їй протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ДПР18 №378289 стосовно ОСОБА_2 та два пояснення, для формування справи до суду. Вказані адміністративні матеріали цього ж дня направлені до Андрушівського районного суду, про що вказано у даному протоколі.

Так, як наказом ГУНП від 06.03.2020 №63 о/с капітана поліції ОСОБА_1 відряджено до Попільнянського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП для тимчасового виконання обов`язків заступника начальника вказаного підрозділу, складено акт передачі-приймання усієї бланкової продукції та посвідчень водіїв, які перебувають на зберіганні у Андрушівському відділенні поліції Бердичівського ВП ГУНП. Відповідно до вказаного акту, посвідчення водія ОСОБА_2 у списку відсутнє, у сейфі для зберігання не перебувало.

Вказане свідчить про порушення капітаном поліції ОСОБА_1 вимог п. 4 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, в частині не передачі для збереження Андрушівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП тимчасово вилученого посвідчення водія ОСОБА_2 , що у подальшому унеможливило його повернення підрозділом, у відповідності до ст. 265-1 КУпАП, власнику, у випадку наявності таких підстав.» (а.с.17-19).

Крім того, під час службового розслідування було встановлено, що:

«Відповідно посадових інструкцій, затверджених 18.02.2019 начальником Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП, контроль за станом адміністративно-правозастосовної діяльності у підрозділі, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на начальника СРПП №1 Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», судами закрито на підставі ст. 247 КУпАП 31 справу про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, складену працівниками Андрушівського відділення поліції Бердичівського, відділу поліції ГУНП області, зокрема: на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення) КУпАП - 19; на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 (у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення) КУпАП - 12.

У ході проведення аналізу прийнятих рішень у справах про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП виявлено, що протоколи про адміністративні правопорушення, які направлялись на розгляд і прийняття рішення відповідно до чинного законодавства до відповідних судів, у подальшому даними судами повернуті на доопрацювання та належного оформлення до Андрушівського відділення поліції, зокрема: - протокол серії БД № 36732 від 24.03.2019 стосовно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшов на доопрацювання до Андрушівського відділення поліції за вх. № 687 від 17.05.2019; - протокол серії БД № 36733 від 29.04.2019 стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшов на доопрацювання до Андрушівського відділення поліції за вх. № 907 від 26.06.2019; - протокол серії БД № 36795 від 06.05.2019 стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшов на доопрацювання до Андрушівського відділення поліції за вх. № 970 від 05.07.2019; - протокол серії БД № 36658 від 23.06.20199 стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшов на доопрацювання до Андрушівського відділення поліції за вх. № 1455 від 01.10.2019.

Вищевказані адміністративні матеріали (протоколи) відповідно до журналу обліку вхідних документів (інв. №423 том №2, розпочатий 07.06.2019) отримував для виконання начальник СРПП №1 Андрушівського відділення поліції ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом. У подальшому, вказані матеріали після доопрацювання до відповідних судів не направлені.

На час проведення службового розслідування місцезнаходження вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення не встановлено. За ствердженням лейтенанта поліції ОСОБА_4 , вищезазначені адміністративні матеріали капітаном поліції ОСОБА_1 їй не передавались та їх місцезнаходження невідоме.

Таким чином, не направлення посадовою особою, в даному випадку ОСОБА_1 , протоколів про адміністративні правопорушення до суду, після їх доопрацювання, унеможливило виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне встановлення обставин справи. Як наслідок, водіям транспортних засобів вдалося уникнути адміністративної відповідальності за вчинення порушень Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ст.130 КУпАП.» (а.с.22-23).

Враховуючи вищезазначені обставини, які були встановлені під час службового розслідування дисциплінарна комісії дійшла висновку про грубе порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, невиконання ним вимог Закону України "Про Національну поліцію", недотримання Присяги поліцейського, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, порушення ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції", Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, порушення вимог п. 4 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, та як наслідок про необхідність застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Таким чином, зміст висновку службового розслідування від 27.04.2020 свідчить, що фактичною підставою для висновку про грубе порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та невиконання (недотримання) ним вимог Закону України "Про Національну поліцію", Присяги поліцейського, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, та як наслідок підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції стали наступні порушення, що були виявленні під час розслідування:

1) порушення ОСОБА_1 вимог п. 4 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, в частині не передачі для збереження Андрушівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП тимчасово вилученого посвідчення водія ОСОБА_2 , що у подальшому унеможливило його повернення підрозділом, у відповідності до ст. 265-1 КУпАП, власнику, у випадку наявності таких підстав;

2) не направлення ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення до суду, після їх доопрацювання.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: п. 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; п.2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; п.6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; п. 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Проте, в чому саме полягало порушення позивачем наведених норм відповідач не довів. Висновок службового не містить причин та умов вчинення позивачем дисциплінарного проступку, його об`єктивна сторона відповідачем у встановленому порядку не встановлювалися.

Суд звертає увагу, що за приписами Дисциплінарного статуту підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи в ході службового розслідування, метою якого і є саме з`ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи.

Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

В матеріалах справи міститься службова характеристика капітана поліції ОСОБА_1 (а.с.35), видана начальником Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, зміст якої свідчить лише про позитивні відгуки про службу позивача, скарг на нього не надходило, до дисциплінарної відповідальності він раніше не притягувався.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме складу дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи, отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

З урахуванням правової позиції, викладеній у постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11.03.2014 у справі №21-13а14, суд при розгляді кожної справи про застосовування дисциплінарних стягнень повинен враховувати фактичні обставини, що мали місце і передували звільненню особи. За наявності підстав для звільнення в порядку дисциплінарного стягнення та з урахуванням інших даних про особу така особа може бути звільнена.

Водночас, обставини та факти порушення службової дисципліни мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з тим, відповідачем обставини вчинення порушення вимог законодавства позивачем не з`ясовані, вина позивача не доведена, а фактичні докази на підтвердження порушення службової дисципліни позивачем, внаслідок чого відбулося звільнення, відсутні.

В ході розгляду справи відповідачем не доведено наявності в діях позивача фактів та обставин, які б можна було розцінити як грубе порушення позивачем службової дисципліни чи "Правил етичної поведінки поліцейських", та застосувати крайній захід дисциплінарного стягнення.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про недоведеність висновків службового розслідування про грубе порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, невиконання ним вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пунктів 1, 2, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині бути вірним Присязі поліцейського, запобігати вчиненню правопорушень, утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушення ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції" в частині заборони використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, несумісних з вимогами, що висуваються до професійних та моральних якостей поліцейського.

На переконання суду, встановлені відповідачем порушення ОСОБА_1 вимог п. 4 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, в частині не передачі для збереження Андрушівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП тимчасово вилученого посвідчення водія ОСОБА_2 , та не направлення ним протоколів про адміністративні правопорушення до суду, після їх доопрацювання, не можуть мати наслідком застосування до нього крайньої міри дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, оскільки застосоване стягнення є непропорційним до вчинених ним порушень, зокрема, й внаслідок відсутності у позивача не знятих дисциплінарних стягнень.

Суд також вважає обґрунтованими доводи позивача з приводу того, що оскаржуваний ним наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 04.05.2020 №117 о/с про його звільнення зі служби в поліції був прийнятий під час його тимчасової непрацездатності.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КЗпП не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Крім того, за змістом частини 4 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Зі змісту оскаржуваного наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 04.05.2020 №117 о/с вбачається, що датою звільнення ОСОБА_1 є 04 травня 2020 року. Однак, наявними у матеріалах справи листками непрацездатності серії АДТ №532329 (а.с.37) та серії АДМ №532334 (а.с.39) підтверджується, що в період з 21.04.2020 по 17.05.2020 ОСОБА_1 знаховдився на амбулаторному лікуванні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу від 04.05.2020 №117 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції, вимоги ч. 4 ст. 40 КЗпП та частини 4 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області дотримані не були.

В свою чергу, під час розгляду справи відповідач з даного приводу пояснив, що на момент прийняття оскаржуваного наказу від 04.05.2020 №117 о/с Головне управління Національної поліції в Житомирській області не володіло інформацією про відсутність ОСОБА_1 у зв"язку зйого тимчасовою непрацездатністю, а дізналось про це з матеріалів позовної заяви, у зв`язку з чим наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 14.09.2020 №259 о/с були внесені зміни до наказу від 04.05.2020 №117 о/с в частині дати звільнення капітана поліції ОСОБА_1 з 17 травня 2020 року.

Однак суд зазначає, що період тимчасової неправцездатності позивача розпочався ще 21 квітня 2020 року, тобто задовго до проведення службового розслідування, прийняття наказу від 29.04.2020 № 499 "Про застосування дисциплінарних стягнень" та задовго до його звільнення зі служби на підставі наказу від 04.05.2020 №117 о/с. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не повідомляв Головне управління Національної поліції в Житомирській області про своє перебування на лікарняному, відповідач до суду не надав.

Більш того, зміна відповідачем під час розгляду справи дати звільнення позивача, зазначеної в оскаржуваному наказі від 04.05.2020 №117 о/с, не спростовує висновків суду про порушення Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області вимог ч. 4 ст. 40 КЗпП та частини 4 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України при прийнятті вказаного наказу та відповідно не може вважатися поновленням порушеного права позивач.

Враховуючи те, що відповідачем не доведено суду правомірності застосування до позивача крайнього виду дисциплінарного стягнення, чим порушено принцип обґрунтованості, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 29.04.2020 № 499 "Про застосування дисциплінарних стягнень", яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок, підлягає скасуванню і наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 04.05.2020 №117 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 05 травня 2020 року.

З приводу позовних вимог про визнати протиправним та скасування висновку про результати службового розслідування від 27.04.2020, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Житомирській області полковником поліції 29.04.2020, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача в цій частині про те, що вказаний висновок не є актом індивідуальної дії, оскільки він не породжує жодних прав та обов`язків для позивача, а лише фіксує певні обставини, встановлені під час проведення розслідування.

Таким чином, враховуючи положення п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України, вищезазначений висновок службової перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке може бути предметом самостійного оскарження в адміністративному суді, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Разом з тим, порушене право позивача захищене судом шляхом скасування наказів Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 29.04.2020 № 499 "Про застосування дисциплінарних стягнень", в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, та від 04.05.2020 №117 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), а також шляхом поновлення його на посаді.

Щодо позовної вимоги про стягнення на користь позивача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України, передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Суд також зазначає, що вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений змоги працювати.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Таким чином, при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають застосуванню положення Порядку №260.

Так, пунктом 9 Порядку №260 визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Пункт 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачає, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки від 06.07.2020 №789/29/01.2020, виданої Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області, середньомісячна заробітна плата позивача складає 12432,77 грн., а середньоденна 407,63 грн. (а.с.41).

Тривалість вимушеного прогулу позивача з дати звільнення до дня постановлення рішення у справі, становить 169 робочих днів (з 05.05.2020 по 20.10.2020), а розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу - 68886,47 гривень (169 днів х 407,63 грн. = 68886,47 грн).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що стягненню з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 68886,47 гривень.

Відповідно до вимог статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, а також в частині виплати позивачу середнього заробітку в межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Статтею 9 КАС України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, суд повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів понесення позивачем судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (вул. Старий Бульвар, 5/37, м.Житомир, 10008; ) про визнання протиправними та скасування висновку і наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 29.04.2020 № 499 "Про застосування дисциплінарних стягнень" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 04.05.2020 №117 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 05 травня 2020 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 травня 2020 року по 20 жовтня 2020 року в розмірі 68886,47 грн. (шістдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят шість гривень сорок сім копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 05 травня 2020 року та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович