Справа № 580/2231/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

12 жовтня 2020 року справа № 580/2231/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, скасування запису,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2020 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - позивач) із позовною заявою до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якій просить:

- звільнити з-під арешту, накладеного постановою АА №770254 від 20.10.2009 виданою Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції, номер запису в Державному реєстрі обтяжень №9169970 від 21.10.2009, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрована на праві власності згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Мисан А.О. 05.06.2007 за №3252 за ОСОБА_1 ;

- скасувати (виключити) запис №9169970 від 21.10.2009 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження, які були внесені згідно постанови АА №770254 від 20.10.2009, виданої Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції від 20.10.2009.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач, реалізовуючи право на продаж заставного нерухомого майна з`ясував, що на нього накладено арешт, що перешкоджає його реалізації, як іпотекодержателем. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 11.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами (у письмовому провадженні).

Ознайомившись із матеріалами позову, суд дійшов висновку закрити провадження у справі з огляду на таке.

Суд встановив, що 05 червня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №ФВ_16-07/00 згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 47 100 доларів США для придбання житлової нерухомості зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9% річних на строк з 05 червня 2007 року по 04 червня 2012 року.

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ВАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №ФВДІ_16-07/00 від 05 червня 2007 року згідно з яким ОСОБА_1 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Обтяження за цим іпотечним договором зареєстровано у Державному реєстрі іпотек 05.06.2007 за №5077311.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.07.2009 звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності для погашення загальної заборгованості перед відкритим акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк» по Кредитному договору №ФВ_16-07/00 від 05 червня 2007 року в сумі 26 856,88 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (курс Долара США до гривні станом на 01 квітня 2009 року - 7,70 грн. за 1 Долар США) складає 206 797 грн. 98 коп. та заборгованості по пені і нарахованому штрафу в сумі 8 100 грн. 09 коп., та застосовано спосіб реалізації квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - шляхом її продажу з прилюдних торгів Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме з правом укладання договору купівлі-продажу з іншою будь-якою особою-покупцем та з наданням банку всіх повноважень продавця, необхідних для здійснення такого продажу.

При реалізації права продавця позивачу стало відомо, що на зазначену квартиру, яка є предметом іпотеки, Центральним ВДВС Черкаського МУЮ 21.10.2009 накладено арешт (№9169970) на підставі постанови від 20.10.2009 серії АА №770254.

Вважаючи, що такий арешт перешкоджає реалізації позивачем вказаної квартири, звернувся в суд з позовом.

Вирішуючи спір суд врахував, що за змістом ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Термін "суб`єкт владних повноважень" орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

При визначенні компетенції адміністративний суд виходить не лише із суб`єктного складу, а із суті спору. Так, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій, яку треба розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду із цим позовом стало те, що накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці у позивача, обмежує забезпечене іпотекою право на задоволення вимог за кредитним договором.

Майнові відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно, і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Згідно з ч.2 ст.2 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV (далі - ЦК України) учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Статтею 170 цього Кодексу встановлено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі безпосередньо пов`язані з реалізацією сторонами майнових прав.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Припинення дії, яка порушує право та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб відповідно до пунктів 3, 10 ч.2 ст.16 ЦК України є способами захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

На підставі ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Отже, спір, який виник між позивачем та органом державної виконавчої служби з приводу зняття арешту з нерухомого майна не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судами загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №810/3508/16, від 24.03.2020 у справі №826/26460/15 та узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 22.08.2018 у справі №658/715/16-ц, від 13.03.2019 у справах №815/2969/16 та №815/615/16-ц, від 12.02.2020 у справі 813/1341/15, що обов`язкове для врахування судами нижчих інстанцій відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Враховуючи викладене, цей спір не підвідомчий адміністративному суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Тому суд дійшов висновку про підвідомчість спору загальному суду за правилами цивільного судочинства.

Якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, п.1 ч.1 ст.238 КАС України визначений обов`язок суду закрити провадження в адміністративній справі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку закрити провадження в адміністративній справі та відповідно до ч.1 ст.239 КАС України роз`яснити позивачу, що спір віднесено до юрисдикції загального суду.

Сплачений судовий збір згідно з платіжним дорученням від 17.06.2020 №5291-7818 на суму 2102,00грн. підлягає поверненню позивачу на підставі ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 2-21, 238-239, 244-245, 248, 256, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, скасування запису.

2. Роз`яснити учасникам, що заявлений спір відноситься до юрисдикції загального суду та має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

3. Повернути публічному акціонерному товариству акціонерний банк "Укргазбанк" з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

4. Копію ухвали направити учасникам справи.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.А. Рідзель