Справа № 420/322/20
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/322/20
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Ступакової І.Г.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Савранський завод продовольчих товарів» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.12.2019 року № ,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Савранський завод продовольчих товарів» (ТОВ «СЗПТ») звернувся з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.12.2019 року № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.12.2019 ТОВ «СЗПТ» отримано податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2019 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за квітень 2019 року у розмірі 1 480 873,00 грн. без застосування штрафної фінансової санкції.

Підставою для складання наведеного податкового повідомлення-рішення стали порушення податкового законодавства встановленні Актом перевірки від 14.11.2019 № 352/15-32-05-08/0068753, а саме: порушення п. 44.1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187, абз. «а» п. 198.1 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст.2 01 ПК України, ст. 3, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4, п. 2.7 Положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованим у Мін`юсті України 05.06.1995 за № 168/704, п. 11, п. 19 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 26.01.2016 за № 137/28267 та гл. 1, гл. 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

ТОВ «СЗІІТ» не погоджується з прийнятим відповідачем податковим повідомлення-рішенням № від 18.12.2019 року, оскільки вважає, що податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» сформовано у відповідності до вимог податкового законодавства, а висновки відповідача викладені в акті перевірки не відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на припущеннях ревізор-інспектора, а тому податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач заперечував проти задоволенні позовних вимог ТОВ «СЗПТ» з тих підстав, що на виконання умов договору від 03.09.2018 № 002/2018д у квітні 2019 року ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» оформлено на адресу ТОВ «СЗПТ» акти приймання-передачі, згідно яких Продавець передав, а Покупець прийняв у власність добрива, поставлені залізничним транспортом від 15.04.2019 № 002д-04-01 та від 29.04.2019 № 002д-04-02, що не відповідають датам та сумам у вищезазначених залізничних накладних та суперечить п. 7.3. договору від 03.09.2018 № 002/2018д «перехід права власності відбувається за датою виписування видаткової накладної, або актів прийому-передачі, які мають бути засвічені копією залізно-дорожньою накладною завіреною печаткою Покупця.

Згідно даних книги складського обліку по рахунку 2081 «Мінеральні добрива, засоби захисту рослин» ТОВ «СЗПТ» станом на 01.04.2019 рахуються залишки мінеральних добрив та засобів захисту рослин в кількості 48,3 т.

За квітень 2019 року здійснено запис щодо складського обліку товару (карбаміду) отриманого від ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ»: 11.04.2019 прийнято на склад 50,4 т, 12.04.2019 - 151,2 т, 18.04.2019 - 302,4 т, 23.04.2019 - 100,8 т та останній запис здійснено без зазначення дати - 50,4 т.

Відсутність коду ознаки, за якою ТОВ «АГРЕИН ТРЕЙДИНГ» складено податкові накладні від 15.04.2019 № 14 (зареєстровано в ЄРПН від 25.04.2019 № ) та від 29.04.2019 № 32 (зареєстровано в ЄРПН від 11.05.2019 № ) свідчить про те, що вони складені за загальними правилами формування податкових зобов`язань з ПДВ, які регулюються п. 187.1 ст. 187 ПК України. До перевірки не надано договорів або будь-яких інших документів, що свідчать про надання підприємствами транспортних послуг по перевезенню ТМЦ, замовником яких є ТОВ «СЗПТ».

Товарно-транспортні накладні оформлені з порушеннями та не дають змогу підтвердити реальний рух (перевезення) ТМЦ - Бензину автомобільного А-92-Євро5-Е5 від ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» на адресу ТОВ «СЗПТ». Первинні документи щодо взаємовідносин між ТОВ «СЗПТ» та ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» в частині оформлення придбання бензину автомобільного А-92-Євро5-Е5 хоча і відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального руху товарно-матеріальних цінностей, тобто є недостовірними, дефектними, що не дає права ТОВ «СЗПТ» на формування податкового кредиту, що враховується при визначенні сум ПДВ.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 18.12.2019 року № .

На вказане рішення ГУ ДПС в Одеській області подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року на прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції» позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. Тобто. Суми податкового кредиту не підлягають відображенню в даних податкового обліку у разі доведення неможливості здійснення спірної господарської операції у майбутньому.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, пояснення сторін, вивчивши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЄЮ СУДДІВ ВСТАНОВЛЕНО

Товариство з обмеженою відповідальністю «Савранський завод продовольчих товарів» зареєстроване та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області як платник податків.

На підставі направлення від 01.11.2019 року № 1377/05-08, у період з 01.11.2019 року по 07.11.2019 року, на підставі наказу № 1331 від 31.10.2019 року, співробітник Головного управління ДПС в Одеській області провів документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом-постачальником ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» за період з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року.

За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС в Одеській області складено акт від 14.11.2019 року № 352/15-32-05-08/00686753 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом-постачальником ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» за період з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року, в якому встановлені наступні порушення з боку позивача: п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, абз. «а» п.198.1 ст.198, п.198.3 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, ст.1, ст.3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.4, п.2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 та зареєстроване у Мін`юсті України 05.06.1995 року за № 168/704, п.11, п.19 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року № 1307 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 26.01.2016 року за № 137/28267, та гл.1, гл.11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 декларації з податку на додану вартість) за квітень 2019 року на суму 1 480 873 грн.

За наслідками перевірки ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» на підставі акту перевірки від 14.11.2019 року № 352/15-32-05-08/00686753 відповідно до зазначених порушень Головне управління ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.12.2019 року № .

Наведеним податковим повідомленням-рішенням позивачу за порушення п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, абз. «а» п.198.1 ст.198, п.198.3 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, ст.1, ст.3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.4, п.2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 та зареєстроване у Мін`юсті України 05.06.1995 року за № 168/704, п.11, п.19 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року № 1307 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 26.01.2016 року за № 137/28267, та гл.1, гл.11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568, зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за квітень 2019 року у розмірі 1 480 873,00 грн.

Колегією суддів встановлено, що ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів уклало з ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» договір купівлі-продажу від 03.09.2018 року № 002/2018, пунктом 1.1 якого встановлено, що продавець поставляє, а покупець приймає мінеральні добрива; кількість, ціна, строки та умови поставки кожної партії Товару визначаються в додатках до даного Договору, які є невід`ємною його частиною. Додатком № 1 від 03.09.2018 року до Договору поставки № 002/2018 від 03.09.2018 року передбачена поставка мінеральних добрив «Карбамід» в кількості 65,00 тон, строком відвантаження вересень 2018 року, загальною вартістю 1 203 125,00 грн. Додатком № 2 до Договору поставки № 002/2018 від 03.09.2018 року передбачена поставка 5 видів мінеральних добрив, загальною вартістю 22 165 278,00 грн., строк відвантаження товару грудень 2018 року травень 2019 року, умови оплати 100 % вартості товару до 30.09.2019 року включно.

Підписані ТОВ «СЗПТ» та ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» Акти приймання-передачі добрив, поставлених Покупцю залізничним транспортом, на виконання умов Договору № 002/2018 від 03.09.2018 року, підтверджують поставку добрив у квітні 2019 року на загальну суму 8 766 576,00 грн., в тому числі ПДВ 1 461 096,00 грн.

Разом з тим, в акті перевірки зазначено, що податкові накладні від 15.04.2019 року № 14 та від 29.04.2019 № 32 складені всупереч правилу «першої події», оскільки першою подією було відвантаження товару, коли і мало бути складено відповідні податкові накладні.

Тобто, порушення податкового обліку ТОВ «СЗПТ», що призвело до завищення податкового кредиту по господарській операції з придбання мінеральних добрив, на думку апелянта, полягає у неправильному визначенні дати виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів на підставі виписаних ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» податкових накладних № 14 від 15.04.2019 року (зареєстрована в ЄРПН 25.04.2019 року за № ) та № 32 від 29.04.2019 року (зареєстрована в ЄРПН 11.05.2019 року за № ).

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Відповідно до пп. 2.1-2.2 п. 2 Положення первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Як вже було зазначено вище, ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» уклало з ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» договір купівлі-продажу від 03.09.2018 року № 002/2018.

Разом з тим, у п. 6.3 вказаного договору купівлі-продажу чітко визначено, що датою відвантаження вважається дата, вказана на залізничній або товаротранспортній накладній в пункті відвантаження товару (пункт передачі товару перевізнику), що відповідає нормам діючого законодавства.

Колегією суддів встановлено, що надані Товариством до перевірки залізничні накладні підтверджують, що дати відвантаження товару постачальником та дати його прийняття покупцем не співпадають з датами складання актів приймання-передачі та, як наслідок, з датами складання та реєстрації податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору від 03.09.2018 № 002/2018 у квітні 2019 року ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДІНГ» оформило на адресу позивача акти приймання-передачі, згідно яких Продавець передав, а покупець прийняв у власність добрива, поставлені залізничним транспортом від 15.04.2019 № 002д-04-01 та від 29.04.2019 № 002д-04-02, що не відповідають датам та сумам у вищезазначених залізничних накладних (підтвердження одержання вантажу вантаж одержував на підставі довіреності № 29 від 21.03.2019 р., паспорт КЕ 000768721 ОСОБА_1 ) та суперечить п. 7.3 Договору від 03.09.2018 № 002/2018д «перехід права власності відбувається за датою виписування видаткової накладної, або актів прийому-передачі, які мають бути засвідчені копією залізнодорожньою накладною завіреною печаткою Покупця».

Відповідно до книги складського обліку по рахунку 2081 «Мінеральні добрива, засоби захисту рослин» за ТОВ «СЗПТ» станом на 01.04.2019 р. рахуються залишки мінеральних добрив та засобів захисту рослин в кількості 48,3 т.

За квітень 2019 року здійснено запис щодо складського обліку товару (карбаміду) отриманого від ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДІНГ»: 11.04.2019 прийнято на склад 50,4 т., 142.04.2019 151,2 т., 18.04.2019 302,4 т., 23.04.2019 100,8 т., останній запис здійснено без зазначення дати 50,4 т.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абз. 1 п. 44.1 ст. 44 ПК України.

При цьому, згідно положень пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України постачанням товарів є будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Згідно до п. 14.1.202 п. 14.1. ст. 14 ПК України, продаж (реалізація) товарів це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції безоплатного надання товарів. Не вважаються продажом товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Тобто, з метою оподаткування ПДВ при здійсненні операцій з постачання товарів, оплата за які не відбулася і постачальник не визначає податкові зобов`язання за касовим методом, датою виникнення податкових зобов`язань з ПДВ вважається дата, на яку припадає початок передачі товару від постачальника або безпосередньо покупцю, або організації, яка здійснюватиме доставку покупцю цього товару будь-яким способом (перевезення, пересилання тощо).

Колегія суддів зазначає, що підтвердженням дати, на яку припадає початок передачі (переміщення) товару, є дата, вказана у документах на перевезення (переміщення, пересилання) товару, які відповідно до вимог ст. 30 Господарського кодексу України оформлюються в установленій формі із складанням комплекту перевізних документів з урахуванням виду транспорту, яким здійснюється перевезення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що перенесення дати виникнення податкових зобов`язань з ПДВ на підставі умов договору на інший строк, ніж передбачений нормами ПК України, не відповідає нормам цього Кодексу.

Крім того, положеннями п. 201.4 ПК України визначено, що платники податку можуть складати непізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів (послуг) відповідному платнику протягом такого місяця.

При складанні зведеної податкової накладеної у разі здійснення операції з постачання товарів (послуг), які мають безперервний або ритмічний характер, у верхній лівій табличці в окремому полі «зведена податкова накладна» зазначається код ознаки 4.

Колегія суддів звертає увагу, що наведений код ознаки не є обов`язковим реквізитом податкової накладної, проте свідчить про окремий характер операцій, за результатами здійснення яких складається така податкова накладна та визначаються податкові зобов`язання з ПДВ.

Таким чином, у разі, коли платником податку при складанні зведеної податкової накладної у полі «Зведена податкова накладна» не проставлено код ознаки, то така накладна не відповідає суті здійсненої операції, за якою вона складена, та первинним (бухгалтерським) документам.

В даному конкретному випадку за відсутністю коду ознаки, за якою ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙД» складено податкові накладні від 15.04.2019 № 14 та від 29.04.2019 № 32, вбачається, що вони складені за загальними правилами формування податкових зобов`язань з ПДВ, які регулюються п. 187.1 ст. 187 ПК України.

Разом з тим, позивачем не було використано право на подання до податкової декларації з ПДВ за звітний податковий період квітень 2019 року заяву із скаргою на такого продавця (покупця)за формою, передбаченою додатком 8 до декларації.

Вирішуючи справу суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість зазначених в Акті перевірки тверджень, що ТОВ «СЗПТ» безпідставно включено до податкового кредиту податок на додану вартість з вартості товару (бензину автомобільного А-92-Євро5-Е5), оформленого від ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДІНГ» в сумі 19 777,34 грн. з 01.04.2019 по 30.04.2019.

Колегія суддів вважає наведений висновок суду першої інстанції передчасним та помилковим, з огляду на наступне.

До перевірки позивачем було надано договір поставки нафтопродуктів, укладений між ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДІНГ» (Постачальник) та ТОВ «СЗПТ» (Покупець) від 03.01.2019 № 005/2019-г, відповідно до п. 5.6 якого строк поставки (відвантаження) певного об`єму товару узгоджується сторонами у відповідній додатковій угоді до цього Договору. Відвантаження товару здійснюється партіями на підставі підписаної сторонами відповідної Додаткової угоди, після отримання від покупця попередньої оплати за товар та за умови відсутності зі сторони покупця простроченої заборгованості за попередні поставки товару. Довіреності на отримання ТМЦ (при поставці автомобільним транспортом), якщо інше не передбачено додатковою угодою.

При цьому, Додаткову угоду до договору від 03.01.2019 № 005/2019-г та заявку покупця позивачем надано не було, про що було складено відповідний акт від 07.11.2019 № 230/15-32-05-08/00686753.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що за даними оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» наявна кредиторська заборгованість ТОВ «СЗПТ» перед ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДІНГ» станом на 01.04.2019 в сумі 2 849 057,16 грн. та станом на 30.04.2019 в сумі 10 374 434,02 грн.

Стосовно транспортування бензину автомобільного А-92-Євро5-Е5, позивачем було надано дві оформлені товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою № 1 ТТН (нафтопродукт).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні та не надавалися позивачем договорів чи будь-яких інших документів, які б свідчили про надання підприємствами транспортних послуг з перевезення ТМЦ, замовником яких було ТОВ «СЗПТ».

При цьому, надані позивачем дві товарно-транспортні накладні є такими, що оформлені з порушеннями та не дають змогу підтвердити реальний рух (перевезення) ТМЦ бензину автомобільного А-92-Евро5-Е5 від ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДІНГ» на адресу ТОВ «СЗПТ».

Водночас, відповідно до вимог абз «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абз. 1 п. 44.1 ст. 44 ПК України.

Товарно-транспортна накладна відноситься до первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерській облік, за умови їх належного оформлення та є одним і з документальних свідчень реальності здійснення господарської операції з поставки товару.

Будь-які документи (у тому числі накладні, акти, рахунки тощо) мають ознаку первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Для підтвердження даних податкового обліку до уваги мають братися лише ті первинні документи, які складені в раз фактичного здійснення господарської операції.

В даному випадку колегія суддів наголошує, що хоча первинні документи по взаємовідносинам між ТОВ «СЗПТ» та ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДІНГ» в частині оформлення придбання бензину автомобільного А-92-Євро5-Е5 хоча і відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального руху товарно-матеріальних цінностей та не дають права позивачу на формування податкового кредиту.

Відповідно до правової позиції, викладеної ВСУ у постанові від 06.12.2016 р. у справі № 21-1440а16, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Аналогічний правовий висновок міститься і у постанові ВСУ від 29.11.2016, викладений у справі № 816/5072/14.

Вирішуючи справу колегія суддів приходить до висновку, що позивач ТОВ «СЗПТ» взяло на себе ризик негативних наслідків у вигляді неможливості застосування податкової вигоди на підставі документів від контрагентів, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Нездійснення заходів з перевірки правоздатності контрагента є ризиком самого платника, а тому саме на нього покладаються негативні наслідки неналежної організації своєї господарської діяльності, зокрема у вигляді не підтвердження права на формування у податковому обліку податкового кредиту. Такий висновок повністю узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.05.2018 р. у справі № 815/3501/15.

Обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) перинними документами покладається на платника, адже саме він виступає суб`єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об`єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів зазначає, що встановлені обставини не дають підстав вважати реально здійсненими господарські операції між позивачем та його контрагентом, а також свідчать про те, що позивач, при здійсненні ним підприємницької діяльності на власний ризик, діяв без належної обачності та обережності щодо обрання ним своїх контрагентів.

Разом з тим, враховуючи відсутність в матеріалах справи належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо отримання товарів, а також враховуючи недоведеність подальшого використання саме цих товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, колегія суддів вважає вірними доводи апелянта стосовно безпідставності включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ у відповідних податкових деклараціях.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року скасувати.

Прийняти у справі № 420/322/20 нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Савранський завод продовольчих товарів».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Ступакова І.Г.