Справа № 463/8623/20
Суддя: Головатий Р. Я.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/8623/20
Провадження №2-а/463/173/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого-судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судового засідання Крегель З.Ю.

представника позивача Бобера А.М.

представника відповідача Башти Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить скасувати постанову №82 адміністративної комісії при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 03.09.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова винесена за результатами розгляду протоколу складеного на гр. ОСОБА_1 , копію якого вона ніколи не отримувала та зі змістом якого не ознайомлена. Крім цього, засідання комісії було призначено на 13.08.2020, однак позивач не мала можливості на нього з`явитися, про що письмово повідомила відповідача, а повідомлення про засідання комісії, яке відбулося 03.09.2020, позивач не отримувала.

Як вбачається зі змісту постанови позивач 17.07.2020 начебто вчинила адміністративне правопорушення тим, що за адресою: АДРЕСА_1 , самочинно встановила металеву огорожу, що є порушенням вимог п. 20.1.24 «Правил благоустрою м. Львова» та ст. 152 КпАП України, однак жодної огорожі за адресою: АДРЕСА_1 , позивач не встановлювала, фізична можливість встановлення металевої огорожі взагалі виключена з огляду на її жіночу стать, а будь-які докази на підтвердження самочинного встановлення позивачем металевої огорожі у відповідача відсутні, посилання на такі постанова не містить.

В липні 2020 року керівнику ОСББ «На Ковельській, 63» було скеровано вимогу КП «Адміністративно-технічне управління»№2410 Б - в1436 від 17.07.2020, згідно з якою виявлено порушення Закону України «Про благоустрій населених пунктів», інших нормативно-правових актів, зокрема п.20.1.24 «Правил благоустрою м.Львова» за адресою: АДРЕСА_1 , та заявлено вимогу про демонтаж постійної огорожі за адресою: м.Львів, вул.Ковельська, 63, в термін до 28.07.2020. Звертає увагу, що така вимога адресована саме керівнику ОСББ, а позивачу як фізичній особа жодної вимоги про демонтаж огорожі ніхто не пред`являв.

З урахуванням наведеного вважає, що оскаржувана постанова є безпідставною, необґрунтованою та неправомірною, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 17.09.2020 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі; призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 28.09.2020, однак такий відкладено на 21.10.2020.

19.10.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити, оскільки такий мотивований тим, що Вимога КП «Адміністративно-технічне управління»№2410 Б - в1436 від 17.07.2020 була направлено керівнику ОСББ, а позивачу таку вимогу ніколи не пред`являли. Позивач дійсно є керівником ОСББ, проте адміністративною комісією при Личаківській районній адміністрації її притягнуто до адміністративної відповідальності, як фізичну особу з врахуванням того, що при встановленні огорожі , вона діяла від свого імені, а не за дорученням загальних зборів ОСББ.

Стосовно дій позивача працівниками ЛКП «Господар» було складено акт від 29.07.2019, саме на ОСОБА_1 , як фізичну особу, щодо відмови від участі в спільному обстеженні. Під час складання працівниками комунального підприємства протоколу №5-0256 від 29.07.2020 року позивач жодних заперечень не висловила, а від участі в складанні протоколу відмовилась, що зафіксовано у протоколі.

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 , що свідчить про те, що ОСОБА_1 діяла від свого імені, як фізична особа і самовільно встановила огорожу.

Так як, співвласники будинку ОСОБА_2 не уповноважували встановити огорожу та з матеріалів справи вбачається, що протокол та акт складені відносно ОСОБА_1 , як фізичної особи, то адміністративною комісією при Личаківській районній адміністрації прийнято рішення притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як особу, яка самовільно встановила металеву огорожу.

При цьому, вважає, що не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що вона як жінка не могла самостійно виконати будівельні роботи, оскільки очевидно, що огорожа встановлювалася робітниками на замовлення господаря і відповідальність за її встановлення несе саме замовник.

Безпідставними також вважає посилання позивача на те, що про засідання комісії 03.09.2020 остання не була повідомлена, а копію протоколу від 29.07.2020 позивач не отримувала, оскільки такі спростовуються відповідними розписками позивача.

З урахуванням наведеного, оскільки позивач в порушення вимог ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п.20.1.24 Правил благоустрою м.Львова, самовільно встановила металеву огорожу за адресою: АДРЕСА_1 , про засідання комісії була повідомлена належним чином, однак своїм правом на участь у розгляді адміністративних матеріалів не скористалась, жодних спростувань щодо зафіксованих у протоколі дій не надала, тому вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та справедливою.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Додатково зазначив, що будинок по АДРЕСА_1 є багатоквартирним, а тому не зрозуміло чому до відповідальності притягнуто саме позивача як власника лише однієї із квартир, жодних доказів встановлення металевої огорожі саме позивачем немає, посилання на такі оскаржувана постанова не містить.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві. Додатково зазначила, що дійсно вимога на демонтаж самочинно встановленої огорожі було скеровано голові ОСББ, однак протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена відносно ОСОБА_1 як громадянки.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З постанови №82 адміністративної комісії при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 03.09.2020, вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. у зв`язку із тим, що вона 17.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , самочинно встановила металеву огорожу, що є порушенням вимог п. 20.1.24 «Правил благоустрою м. Львова».

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з диспозиції ст.152 КпАП України адміністративна відповідальність передбачена за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно з п. 20.1.24 «Правил благоустрою м. Львова» накладаються стягнення за самочинне встановлення літніх майданчиків, відгороджень, постійних і тимчасових огорож, риштувань, дорожніх знаків, кіосків, яток стаціонарних, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами та несвоєчасна їх перереєстрація, самовільне паркування автомобілів у межах зони паркування.

Разом з тим, відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України відповідачем суду не представлено, а за відсутності таких саме лише посилання представника відповідача на те, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 , що свідчить про те, що ОСОБА_1 діяла від свого імені, як фізична особа і самовільно встановила огорожу, не спростовують наведеного позивачем твердження про те, що вона Правил благоустрою м.Львова не порушувала.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачем всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, доказів правомірності прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не представлено, суд не вправі вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому приходить до висновку, що постанова №82 адміністративної комісії при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 03.09.2020 винесена без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, за відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.2, 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

адміністративний позов задовольнити.

Постанову №82 адміністративної комісії при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 03.09.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, місцезнаходження: 79017, м.Львів, вул.К. Левицького, 67, .

Рішення суду складене, проголошене та підписане суддею 21.10.2020.

Суддя Р.Я. Головатий