Справа № 160/7339/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року Справа № 160/7339/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
03.07.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Піщанської сільської ради (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Піщанської сільської ради № 3-35/VII «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018 року № 9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів»;
- визнати протиправним та скасувати рішення Піщанської сільської ради № 11-38/VІІ від 19.05.2020 року «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради»;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Піщанського сільського голови № 84-к від 19.05.2020 року «Про звільнення з посади керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради»;
- поновити ОСОБА_1 на посаді керуючого справами з 19.05.2020 року або на рівнозначній посаді;
- стягнути з Піщанської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.05.2020 року по день набрання чинності рішення суду.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона з 25.05.2018 року працювала на посаді керуючого справами виконкому Піщанської сільської ради. 19.05.2020 року на сесії Піщанська сільська рада прийняла рішення № 11-38/VII «Про звільнення керуючого справа виконавчого комітету Піщанської сільської ради», опубліковане 20.05.2020 року, яким звільнено позивача із займаної посади у зв`язку зі скороченням посади. Цього ж дня 19.05.2020 року сільським головою прийнято розпорядження про звільнення позивача № 84-к у зв`язку зі скороченням штату. Підставою для звільнення позивача стало прийняття 18.03.2020 року рішення Піщанською сільською радою № 3-35/VІІ «Про внесення змін до рішення сесії від 13.12.2019р. № 2-30/VII «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018р. № 9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», яким виключено із структури виконавчого апарату сільської ради посаду керуючого справами. Позивач зазначає, що з розпорядженням сільського голови Піщанської сільської ради № 90-К від 17.07.2018 року її ознайомили лише 27.05.2020 року, в зв`язку з тим, що в період з 12.05.2020 року до 26.05.2020 року вона знаходилась на лікарняному. Трудову книжку отримала 27.05.2020 року із записом про звільнення з 19.05.2020 року за ст. 40, 49-2 КЗпП України. Позивач вважає, що рішення Піщанської сільської ради № 3-35/VІІ від 18.03.2020 року «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018 року № 9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» та № 11-38/VII від 19.05.2020 року «Про звільнення керуючого справа виконавчого комітету Піщанської сільської ради», а також розпорядження сільського голови Піщанської сільської ради № 84-к від 19.05.2020 року є протиправними та підлягають скасуванню. Враховуючи ті факти, що питання про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018 року № 9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» не було включено до порядку денного, проект рішення з цього питання не був завчасно опублікований та не погоджувався жодною посадовою особою, позивач вважає, що оскаржуване рішення є протиправним. З моменту повідомлення позивача про заплановане вивільнення до дати звільнення її з посади, жодної пропозиції на працевлаштування на вакантні посади в Піщанській сільській раді позивачу не надавались. Вакантні посади в Піщанській сільській раді з 19.03.2020 року по 19.05.2020 року були, що підтверджується розпорядженням сільського голови Піщанської сільської ради №21-к від 03.02.2020 року «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад». Позивач зазначає, що на момент звільнення з 12.05.2020 року по 26.05.2020 року проходила лікування в терапевтичному відділенні КП «Новомосковська ЦРБІЛ», що підтверджується, зокрема, листком непрацездатності. Відповідачем порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників Піщанської сільської ради не здійснювався. Отже, на думку позивача, оскаржувані рішення та розпорядження є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/7339/20 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
03.08.2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що проект рішення 35-ої сесії VII скликання Піщанської сільської ради «Про внесення змін до рішення сесії від 13.12.2019 року №2-30/VII «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018 року №9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» зареєстрований у журналі реєстрації проектів рішень сесій Піщанської сільської ради від 16.03.2020 року, оприлюднений на офіційному сайті Піщанської сільської ради після розгляду постійною комісією з питань прав людини, законності і правопорядку, регламенту, депутатської діяльності і етики сільської ради від 18.05.2020 року. Таким чином, строки, визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламентом сільської ради не порушені. Враховуючи те, що позивач тривалий час не виконувала роботу з певною спеціалізацією, що позначилось на якості виконання працівником своїх посадових обов`язків, вона є пенсіонером за віком, переваг на залишення на роботі позивач не мала. Зазначає, що позивачем не було вжито жодних дій стосовно участі у конкурсі на заміщення вакантних посад.
17.09.2020 року представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначено про незгоду з позицією відповідача, що викладена у відзиві, та вказано, що поняття «орієнтовний перелік питань порядку денного Піщанської сільської ради» не передбачено ані регламентом Піщанської сільської ради, ані чинним законодавством України. Питання «Про внесення змін до рішення сесії від 13.12.2019 року №2-30/VII «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018 року №9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» в розпорядженні Піщанського сільського голови №51-д від 17.03.2020 року відсутнє. Зауважує, що проект рішення №3-35/VII від 18.03.2020 року «Про внесення змін до рішення сесії від 13.12.2019 року №2-30/VII «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018 року №9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» був опублікований в день проведення самого пленарного засідання. Також вказує, що відповідач у відзиві погодився, що не запропонував позивачу жодної вакантної посади.
18.09.2020 року представником відповідача надано суду заперечення на відповідь на відзив, де вказано, що депутати Піщанської сільської ради були ознайомлені з проектами рішень ради, які підлягають розгляду сільською радою. Зазначено також, що позивач тривалий час не виконувала роботу з певною спеціалізацією, що позначилось на якості виконання працівником своїх посадових обов`язків. Заходи стягнення та дисциплінарного впливу до позивача не вживались, оскільки на усні звернення голови щодо надання пояснень позивач одразу перебувала на лікарняному.
13.10.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У судове засідання, призначене на 13.10.2020 року, учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Частиною 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
13.10.2020 року судом ухвалено продовжувати розгляд справи в порядку письмового провадження.
У відповідності до вимог ст. ст. 205, 243 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 .
Рішенням І сесії VII скликання від 24.05.2018 року №11-1/VII ОСОБА_1 затверджено керуючим справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради.

Розпорядженням сільського голови Піщанської сільської ради від 17.07.2018 року №90-к затверджено розподіл обов`язків між сільським головою, першим заступником та заступником голови, секретарем сільської ради, керуючим справами виконавчого комітету сільської ради.

Розпорядженням голови Піщанської сільської ради від 17.03.2020 року №51-Д скликано позачергову сесію Піщанської сільської ради VII скликання. До розпорядження додано орієнтовний перелік питань, що плануються до розгляду ради.

У день пленарного засідання 18.03.2020 року Піщанською сільською радою опубліковано проект рішення від 18.03.2020 року «Про внесення змін до рішення сесії від 13.12.2019 року №2-30/VII «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018 року №9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів».

18.03.2020 року Піщанською сільською радою прийнято рішення № 3-35/VІІ «Про внесення змін до рішення сесії від 13.12.2019 року № 2-30/VII «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018р. № 9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів».

З додатку до рішення видно, що ним виключено зі структури виконавчого апарату сільської ради посаду керуючого справами.

18.03.2020 року повідомленням про заплановане вивільнення Піщанською сільською радою повідомлено позивача про звільнення. На повідомленні позивачем зроблено відмітку: «Зазначене у повідомленні рішення сільської ради на даний час офіційно не оприлюднене, як того вимагає чинне законодавство, тож не набрало чинності, а тому дане повідомлення не має підстав».

19.03.2020 року повідомленням про заплановане вивільнення Піщанською сільською радою повідомлено позивача про звільнення. На повідомленні позивачем зроблено відмітку: «Не згодна з вивільненням, оскільки у виконавчих структурах Піщанської сільської ради налічується біля десяти вакантних посад, які мені за законом повинні запропонувати».

Судом встановлено, що на момент повідомлення позивача про заплановане вивільнення, вакантні посади в Піщанській сільській раді з 19.03.2020 року по 19.05.2020 року були. Цей факт підтверджується розпорядженням сільського голови Піщанської сільської ради № 21-к від 03 лютого 2020 року «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад», відповідно до якого оголошений конкурс на заміщення вакантних посад спеціаліста І категорії фінансово-економічного відділу та начальника Служби у справах дітей, а також розпорядженням сільського голови № 74-к від 30.04.2020 року «Про призначення на посаду головного спеціаліста з організаційних питань Орлівщинського старостинського округу №3 Піщанської сільської ради», розпорядженням сільського голови № 58-к від 01.04.2020 року «Про призначення на посаду спеціаліста І категорії Служби у справах дітей Піщанської сільської ради», розпорядженням сільського голови № 63-к від 13.04.2020 року «Про призначення на посаду головного спеціаліста Служби у справах дітей Піщанської сільської ради», розпорядженням сільського голови № 73-к від 29.04.2020 року «Про призначення на посаду спеціаліста І категорії фінансово-економічного відділу виконавчого апарату сільської ради».

18.05.2020 року Піщанською сільською радою опубліковано проект рішення «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради», яким звільнено з 19.05.2020 року ОСОБА_1 з посади керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради у зв`язку зі скороченням посади.

19.05.2020 року Піщанською сільською радою прийнято рішення «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради», яким звільнено з 19.05.2020 року ОСОБА_1 з посади керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради у зв`язку зі скороченням посади (опубліковано 20.05.2020 року).

19.05.2020 року головою Піщанської сільської ради винесено розпорядження №84-к «Про звільнення з посади керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради», яким звільнено ОСОБА_1 з посади керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради з 19.05.2020 року, у зв`язку зі скороченням штату, згідно з п. 1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України.

На момент звільнення позивач перебувала на лікарняному, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією листка непрацездатності серії АДЮ №212088 про перебування позивача у стаціонарі з 12.05.2020 року по 26.05.2020 року, та випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2592.

Не погоджуючись з процедурою прийняття рішення № 3-35/VII «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018 року № 9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів»; рішенням Піщанської сільської ради № 11-38/VІІ від 19.05.2020 року «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради»; розпорядженням Піщанського сільського голови № 84-к від 19.05.2020 року «Про звільнення з посади керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради», позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно з п. 3 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Частиною 11 ст. 59 цього Закону передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема:

- нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності;

- перелік та умови отримання послуг, що надаються цими органами, форми і зразки документів, правила їх заповнення;

- плани проведення та порядок денний своїх відкритих засідань;

- іншу інформацію про діяльність суб`єктів владних повноважень, порядок обов`язкового оприлюднення якої встановлений законом.

Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Згідно з ч. 3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

З аналізу наведених правових норм, можна зробити висновок, що законодавством встановлено певну процедуру, яка підлягає дотриманню розпорядниками інформації, в цьому випадку Піщанською сільською радою, стосовно оприлюднення проектів рішень, а саме проекти рішень мають бути оприлюднені не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду.

Розгляд проекту оскаржуваного рішення № 3-35/VII «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018 року № 9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» відбувся 18.03.2020 року та був оприлюднений на офіційному веб-сайті Піщанської сільської ради 18.03.2020 року.

Вказане свідчить про недотримання відповідачем ч. 3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та неопублікування проекту рішення за 20 робочих днів до пленарного засідання, на якому мав відбутись розгляд проекту рішення.

Посилання відповідача на Регламент Піщанської сільської ради, затверджений рішенням сільської ради від 04.07.2018 року №1-2/VII, відповідно до якого проект рішення зареєстрований у журналі реєстрації проектів рішень та оприлюднення проекту після розгляду постійною комісією з питань прав людини, законності і правопорядку, регламенту, депутатської діяльності і етики сільської ради, не звільняє відповідача від дотримання ч. 3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та встановленої законом процедури опублікування проектів рішень.

Більше того, суд звертає увагу, що проект відповідного рішення не був зазначений, також, в орієнтовному переліку питань порядку денного Піщанської сільської ради, який не передбачений ані регламентом Піщанської сільської ради, ані чинним законодавством України.

Також, суд не погоджується з позицією відповідача про те, що депутати були ознайомлені з проектом рішення № 3-35/VII «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018 року № 9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», а тому не було підстав для завчасного опублікування проекту, оскільки вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначають процедуру прийняття рішень місцевого самоврядування та не мають альтернативних заходів опублікування проектів рішень в залежності від ознайомлення чи неознайомлення з ними депутатів.

Відповідно до частини 10 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд

Аналогічна норма закріплена в частині 7 статті 35 Регламенту Піщанської сільської ради.

Таким чином, питання, які передбачається внести на розгляд ради, необхідно довести до відома не тільки депутатів, а і населення у визначений законом строк шляхом офіційного опублікування в засобах масової інформації або на офіційній веб-сторінці в мережі Інтернет.

З огляду на зазначене, питання, які передбачається внести на розгляд сесії, повинні бути у будь-якому разі доведені до депутатів та населення не пізніше як за день до запланованої сесії.

Піщанська сільська рада може розглядати лише ті питання, які включені до порядку денного в порядку передбаченому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Формування порядку денного повинно здійснюватися заздалегідь та публікуватися в засобах масової інформації (інтернет-сторінці). Це є принцип гласності діяльності територіальної громади (ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Порушення цього принципу є неприпустимим.

Сесія Піщанської сільської ради, що відбулась 18.03.2020 року, скликана розпорядженням сільського голови № 51-д від 17.03.2020 року. У цьому розпорядженні визначені питання, що планується розглянути 18.03.2020 року на пленарному засіданні ради.

Однак, з матеріалів справи видно, що питання: «Про внесення змін до рішення сесії від 13.12.2019р. № 2-30/ VII «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018р. № 9- 1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» у розпорядженні Піщанського сільського голови № 51-д від 17.03.2020 року відсутнє.

Отже, суд робить висновок, що голова Піщанської сільської ради, як розпорядник публічної інформації не дотримався вимог законодавства та Регламенту Піщанської сільської ради, оскільки не оприлюднив проект рішення у встановлений строк (за 20 робочих днів до дати його розгляду з метою прийняття), та не вніс до порядку денного пленарного засідання ради питання, проект рішення по якому не був оприлюднений у встановлений законом строк.

Внаслідок таких дій (бездіяльності) порушено право позивача, як члена територіальної громади, на доступ до публічної інформації, та на ознайомлення з проектом рішення та підготовки до обговорення. До того ж, Закон України «Про доступ до публічної інформації» не містить виключень щодо проектів рішень органів місцевого самоврядування, які підлягають оприлюдненню у вказані строки. Проект зазначеного рішення не був конфіденційною, службовою, таємною інформацією або такою, до якої обмежений доступ, а тому повинен був бути оприлюднений не пізніше як за 20 робочих днів до його розгляду, після чого внесений на розгляд сесії районної ради.

Отже, суд робить висновок, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Піщанської сільської ради № 3-35/VII «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018 року № 9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» підлягає задоволенню.

Оскільки, як встановлено судом, вказаним рішенням виключено зі структури виконавчого апарату сільської ради посаду керуючого справами, і як наслідок, прийняті рішення Піщанської сільської ради № 11-38/VІІ від 19.05.2020 року «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради» та розпорядження Піщанського сільського голови № 84-к від 19.05.2020 року «Про звільнення з посади керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради», то такі рішення також підлягають скасуванню, оскільки прийняті без наявності підстав для їх прийняття.

Також суд погоджується з позицією позивача про те, що при звільненні їй не запропоновано вакантних посад, які, як встановлено судом, були наявні на момент повідомлення про заплановане вивільнення та на момент звільнення.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, при скороченні чисельності або штату обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Виходячи з нормативного тлумачення пункту 1 частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто вживає заходи до переведення працівника за його згодою на іншу роботу.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 10.03.2015 №21-52а15 та 01.04.2015 №6-40цс15, а також постановах Верховного Суду від 20.02.2019 № 819/691/17 та 08.05.2019 №06/1175/17, а також № 813/1220/16 від 11.03.2020р.

Отже, відповідачем порушено наведені норми трудового законодавства, оскільки не запропоновано позивачу інші вакантні посади, наявні в Піщанській сільській раді.

Посилання відповідача на те, що позивач є пенсіонером, не звільняє відповідача від обов`язку дотримання норм трудового законодавства відносно позивача.

Також посилання відповідача на те, що позивач не дотримувалась трудової дисципліни, не підтверджено жодними належними засобами доказування.

Інші посилання відповідача на неможливість працевлаштувати позивача на вакантній посаді не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом.

Згідно з частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовну вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме стягнути з Піщанської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19.05.2020 року по день прийняття рішення судом.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 затверджено «Порядок обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому, враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Абзацом 3 пункту 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно з пунктом 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до абзацу 1 пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат, працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 порядку).

Зміст наведених правових актів дає підстави для висновку про те, що у випадках стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу судом має бути визначений період вимушеного прогулу, останнім днем якого завжди є день ухвалення рішення суду як акту правосуддя, з яким відбулося врегулювання публічно-правового спору, про який зазначено в адміністративному позові, і вирішено завдання адміністративного судочинства, або день поновлення позивача на роботі, та середньоденний заробіток позивача.

Отже, суд визначає суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яку необхідно стягнути на користь позивача з Піщанської сільської ради, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до розрахункових листів Піщанської сільської ради про заробітну плату ОСОБА_1 за березень та квітень 2020 року позивач отримувала наступні складові заробітної плати:

- за березень 2020 року, фактично відпрацьованих днів 13: посадовий оклад 13 днів 5571,43 грн., за ранг 13 днів 371,43 грн., за вислугу років 13 днів 2377,14 грн., за високі досягнення 13 днів 4160 грн., премія щомісячна 13 днів 6685,71 грн., премія до свят 3000 грн., всього 22165,71 грн.;

- донарахування за березень 2020 року (2 відпрацьованих дні та лікарняний 8 днів): посадовий оклад 2 дні 857,14 грн., за ранг 2 дні 57,14 грн., за вислугу років 2 дні 365,71 грн., за високі досягнення 13 днів 4800 грн., премія щомісячна 15 днів 7714,29 грн., лікарняний 5 днів 5565,45 грн., лікарняний ФСС 3 дні 3339,27 грн., у зменшення премія за високі досягнення (-4160 грн.), у зменшення премія щомісячна (-6685,71 грн.), всього 11853,29 грн.;

- за квітень 2020 року, фактично відпрацьованих днів 21: посадовий оклад 21 день 9000,00 грн., за ранг 21 день 600,00 грн., за вислугу років 21 день 3840,00 грн., за високі досягнення 21 день 3360 грн., премія щомісячна 21 день 7200,00 грн., всього 24000,00 грн.

Отже, розрахунок середньоденного заробітку здійснено наступним чином з урахуванням фактично відпрацьованого часу: 5571,43+371,43+2377,14+4160+6685,71 +857,14+57,14+365,71 -4160+4800-6685,71+7714,29=46114,28 грн. - фонд оплати праці за березень та квітень 2020 року.

З урахуванням збільшення посадових окладів відповідно до додатку № 50 Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року коефіцієнт збільшення складає: 11000,00 / 9000,00 = 1,22.

Розмір фонду оплати праці з урахуванням збільшення посадового окладу на підставі Додатку № 50 Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006р. зі змінами та доповненнями: 46114,28 х 1,22 = 56259,42 грн.

Таким чином, розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1 складає: 56259,42грн. (Фонд оплати праці за останні 2 місяці - березень та квітень 2020 року) / 36 (кількість відпрацьованих днів в цих місяцях) = 1562,76 грн.

Позивача звільнено з посади наказом від 19.05.2020 року, відтак, розрахунок середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу має розраховуватись з 20.05.2020 року по 19.10.2020 року день винесення рішення судом.

Судом встановлено, що кількість робочих днів у травні (невідпрацьованих позивачем) склала 8 днів, у червні 20 днів, у липні 23 дні, у серпні 20 днів, у вересні 22 дні, у жовтні (до дня винесення рішення судом) 12 днів, всього 105 робочих днів.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.05.2020 року (перший робочий день після звільнення) до 19.10.2020 року складає 164089,80 грн. (105 днів х 1562,76 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради підлягає негайному виконанню.

Відповідно пункту 2 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Відтак, рішення суду у межах суми стягнення за один місяць, що становить 35943,48 грн. (1562,76 грн. х 23 дні), підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

У позовній заяві заявлено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу наведених норм видно, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

Жодних документів на підтвердження понесених позивачем витрат та надання правової допомоги адвокатом з детальним описом проведених дій суду не надано.

Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає, що здійснені адвокатом дії мають бути здійснені ним фактично, та дійсність їх вчинення має бути підтверджена матеріалами справи.

Суду не надано жодного документи (акту наданих послуг, рахунків та інше) на підтвердження витрачених адвокатом годин на надання правової допомоги, не надано доказів з чого саме складається правова допомога, не надано документів, які би містили ставки адвоката за кожну надану послугу та розрахунку кількості витрачених годин на кожну послугу.

Також суду не надано належним чином складеного платіжного документу на перерахування суми коштів за надання правової допомоги.

Верховний Суд України у постанові від 01.10.2002 № 36/63 визначив умови, за яких стороні сплачуться судові витрати за участь адвоката при розгляді справи, а саме: кошти сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались; їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2019 року у справі №806/2143/18 (адміністративне провадження №К/9901/4571/19).

Підсумовуючи викладене, судом встановлено недотримання адвокатом розумності та виправданості гонорару, як це передбачено статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії використовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, суд виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), №34884/97).

Враховуючи те, що жодними документами витрати на правничу допомогу у цій адміністративній справі не підтверджено, суд робить висновок, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню на його користь.

Аналогічна правова позиція Верховним Судом викладена у постановах від 08.05.2018 року у справі №810/2823/17, від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, від 22.05.2018 року у справі №826/8107/16, від 24.01.2019 року у справі № 716/155/1 від 22.04.2019 року у справі № 806/2143/18.

Відтак, у суду відсутні підстави для стягнення заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу за нормою ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, сторони не понесли.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Піщанської сільської ради (вул. Центральна, буд. 4, с. Піщанка, Новомосковський район, Дніпропетровська область, 51283, ) про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Піщанської сільської ради № 3-35/VII «Про внесення змін до рішення сесії від 24.05.2018 року № 9-1/VII «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів».

Визнати протиправним та скасувати рішення Піщанської сільської ради № 11-38/VІІ від 19.05.2020 року «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради».

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Піщанського сільського голови № 84-к від 19.05.2020 року «Про звільнення з посади керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради».

Поновити ОСОБА_1 на посаді керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради з 19.05.2020 року.

Стягнути з Піщанської сільської ради (вул. Центральна, буд. 4, с. Піщанка, Новомосковський район, Дніпропетровська область, 51283, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.05.2020 року по день прийняття рішення судом у розмірі 164089 (сто шістдесят чотири тисячі вісімдесят дев`ять) грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами виконавчого комітету Піщанської сільської ради з 19.05.2020 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 35943 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот сорок три) грн. 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський