Справа № 380/5865/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/5865/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гулкевич І.З. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за позовом ОСОБА_1 до Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради про зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить : зобов`язати Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) від 09.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.01.2020 ним подано клопотання до Львівської міської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва то обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) площею 0,10 га розташованої за адресою : АДРЕСА_1 . Однак, 23.01.2020 Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради листом за № 2403-вих-4236 повідомило позивача про надання додаткових документів, відповідно питання, порушене у клопотанні, не може бути вирішено. Таким чином, позивач стверджує, що подане клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради не розглядалося. Вважаючи у зв`язку з наведеним свої права порушеними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін за наявними матеріалами, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали подати відзив на позовну заяву.

27.08.2020 за вх. №42587 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги заперечує повністю. В обґрунтування відзиву зазначив, що Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради на звернення позивача було надано відповідь листом від 23.01.2020 №2403-4236, яким повідомлено , що заявником не подано всіх відповідних документів, відповідно до ухвали Львівської міської ради від 14.09.2017 №2372. Також зазначено, що порушене у зверненні питання не може бути вирішене у зв`язку із відсутністю відповідних документів. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

31.08.2020 за вх. №42975 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Проте, Львівська міська рада жодного рішення по суті заяви позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не приймала. Просив позов задовольнити.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

09.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до Львівської міської ради із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва то обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) площею 0,10 га розташованої за адресою : АДРЕСА_1 .

23.01.2020 управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради на клопотання позивача від 09.01.2020 було надано відповідь за №2403-вих-4236, в якій повідомлено, що відповідно до ухвали Львівської міської ради від 14.09.2017 №2372 окрім документів, наданих заявником, йому необхідно представити також : 1) план земельної ділянки масштабу 1:500 із зазначеними межами ділянки і вирахуваною загальною її площею, виготовлений юридичними особами, у складі яких працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, або фізичними особами-підприємцями, які є сертифікованими інженерами-землепорядниками, і володіють необхідним технічним та технологічним забезпеченням; 2) довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, видана Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області ( уразі відсутності архівних даних на земельну ділянку); 3) довідка із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, видана Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (про наявність зареєстрованих за заявника правоустановлюючих документів на земельні ділянки, для громадян у разі надання земельної ділянки у власність; 4) письмова згода землекористувачів на ім`я Львівського міського голови щодо вилучення з користування земельної ділянки або її частини у разі долучення земельної ділянки (її частини) із земель цих землекористувачів (засвідчена нотаріально у поточному році). Також проінформавано заявника, що порушене у зверненні питання не може бути вирішене у зв`язку із відсутністю вищевказаних документів.

Відповідно до інформації, наданої відділом у місті Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у довідці від 17.07.2020 року №13-0,37-410/109-20 на звернення від 14.07.2020 року №523/0/130-20 вказано, що земельна ділянка між будинками 16 та 18 по вул. Зимноводській у м. Львові, згідно представленого фотографічного матеріалу, відноситься до земель м. Львів, які не надані у власність або користування. Інформація про цільове призначення, вказаної земельної ділянки, у Відділі відсутня.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з означеним позовом.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці у період з 10.08.2020 по 14.09.2020, та з 16.09.2020 по 15.10.2020 на листку непрацездатності суд приймає рішення у цій справі в перший робочий день головуючого судді, а саме - 16.10.2020.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, вказаним та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 частини першої статті 26 вказаного Закону передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою, другою статті 59 статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених вказаним Законом.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, ЗК України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до вказаного Кодексу; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до вказаного Кодексу, організація землеустрою, тощо.

Згідно з абзацом першим частини першої та частини другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених вказаним Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною першою статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У частині першій статті 123 ЗК України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 вказаного Кодексу, лише на праві постійного користування.

В абзацах першому,другому частини другої статті 123 ЗК України регламентовано, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Відповідно до абзацу першого, другого частини третьої статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 вказаного Кодексу.

Аналіз та сукупна інтерпретація наведеного правового регулювання дає змогу дійти висновку про те, що на міську раду покладено прямий обов`язок розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та прийняття рішення за результатами такого розгляду (про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у його наданні).

Як встановив суд, позивач 09.01.2020 звертався із клопотанням до Львівської міської ради, в якому просив надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва то обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) площею 0,10 га розташованої за адресою : АДРЕСА_1 . До вказаного клопотання позивач долучив : копію паспорта, копію ідентифікаційного номера, копію графічних матеріалів із бажаним місцем розташування земельної ділянки.

23.01.2020 Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради надало позивачу лист-відповідь № 2403-4236, в якому повідомило, що відповідно до ухвали Львівської міської ради від 14.09.2017 №2372 "Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає "Львівська міська рада" позивачу необхідно звернутись із відповідним клопотанням на ім`я міського голови та представити додаткові документи.

Суд звертає увагу на те, що відповідач не розглянув вказане клопотання та не прийняв рішення за результатами такого розгляду, чим порушив відповідні положення ЗК України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що не розглянувши клопотання ОСОБА_1 від 09.01.2020 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідачем порушено законні інтереси позивача щодо позитивних сподівань стосовно розгляду його заяви у встановленому законодавством порядку.

Оскільки відповідач не прийняв жодного передбаченого законом рішення за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_1 , а лише надіслав позивачу лист від 23.01.2020 вих.№2403-4236, у якому повідомив про те, що його клопотання стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не може бути вирішене у зв`язку із необхідністю подачі додаткових документів, суд не вбачає за доцільне надавати правову оцінку вказаним у цьому листі підставам, оскільки такий документ не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні пункту 19 частини першої статті 4, частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак не може бути предметом судового розгляду.

У контексті вказаного, суд зазначає, що відповідач, у даному випадку, не вчиняв дій щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва то обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), не реалізував своїх повноважень, оскільки не надав оцінки поданим документам, натомість допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши жодного з передбачених статтею 118 Земельного кодексу України рішень.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У спірних правовідносинах ефективним засобом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльність Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 09.01.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва то обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у власність орієнтовною площею 0,10 га розташованої за адресою : АДРЕСА_1 та зобов`язання Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради розглянути повторно клопотання ОСОБА_1 від 09.01.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва то обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у власність орієнтовною площею площею 0,10 га розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду.

Відтак, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Отже, сплачений ОСОБА_1 при зверненні до суду з цим позовом судовий збір належить стягнути за рахунок відповідача у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправну бездіяльність Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 09.01.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва то обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у власність орієнтовною площею 0,10 га розташованої за адресою : АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради розглянути повторно клопотання ОСОБА_1 від 09.01.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва то обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у власність орієнтовною площею площею 0,10 га розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Гулкевич І.З.