Справа № 750/5496/20
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/5496/20
Провадження № 2-а/750/108/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участю позивача, представника позивача Кулініч К.В., представників відповідача Сіндєєвої В.В., Бугрима М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ремізова Владислава Павловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

02.07.2020 року позивач звернувся з позовом до капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ремізова Владислава Павловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2716799 від 21.06.2020 року, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що 21.06.2020 року близько 10-22 год. знаходячись біля свого автомобіля марки FORD MONDEO реєстраційний номер НОМЕР_1 по проспекту Перемоги, 95 в м. Чернігові до нього підійшов поліцейський та пояснив, що позивач порушив вимоги д.з. 3.34 «Зупинка заборонена» та здійснив зупинку у зоні дії знаку та був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП України, проте вважає дану постанову незаконною, оскільки відповідачем не доведено факт порушення правил дорожнього руху позивачем.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву та просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (із змінами і доповненнями) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до постанови серії ЕАК № 2716799 21.06.2020 року о 10 год. 22 хв. в м. Чернігові по проспекту Перемоги, 95, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку у зоні дії знаку, чим порушив вимоги п. 8.4 в) ПДР України.

Згідно п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.2. ПДР України дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Пункт 8.4 в) ПДР України передбачає, що дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Розділом 33 «Дорожні знаки» ПДР, визначено, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР відноситься до заборонних знаків.

Дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Знак застосовується для заборони зупинки транспортних засобів і установлюється з того боку дороги, на якому вводиться заборона.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

ОСОБА_2 є уповноваженим працівником підрозділу патрульної поліції Національної поліції, проходить службу на посаді інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, має спеціальне звання рядовий поліції, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, за допомогою показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається із відеозаписів зроблених поліцейським за допомогою портативного відеореєстратора «б/к СВ00078», транспортний засіб Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, здійснив зупинку у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що є порушенням вимог п. 8.4. в) ПДР України.

На відеозаписі також зафіксовано, що під, час спілкування із поліцейськими, позивач пояснив, що здійснив зупинку в зоні дії заборонного знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки хотів зняти грошові кошти із банківської карти та купити ліки в аптеці, втім вказана обставина не звільняє позивача від обов`язку дотримуватися вимог ПДР, що вказує на свідому поведінку, а саме здійснення позивачем зупинки в зоні дії заборонного знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Крім того, відеозаписами підтверджується, що поліцейський до початку винесення оскаржуваної постанови ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводився розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності та жодним чином не перешкоджав у користуванні ними.

Одночасно наданими фотокартками та проектом організації дорожнього руху на проспекті Перемоги в м. Чернігові доводиться розташування дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з додатковою табличкою в місці зупинки позивача.

Окрім того, під час спілкування з поліцейськими, позивач не заперечував факту того, що він зупинився в зоні дії дорожнього знаку та просив останніх застосувати до нього попередження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, тому з урахуванням відеозаписів, які є належними та допустимими доказами по справі, поліцейський мав всі необхідні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача. суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що поліцейський роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП Ремізов В.П. під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесення постанови серії ЕАМ №2716799 від 21.06.2020р. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, при цьому, жодним чином не порушив права позивача, а постанова повністю відповідає вимогам законодавства.

З врахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ремізова Владислава Павловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 77, 242, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ремізова Владислава Павловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Карапута