Справа № 560/528/20
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/528/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

16 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

28 серпня 2020 року до суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 вересня 2020 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 18 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». надавши наступні документи:

- трудову книжку серії НОМЕР_1 від 18.09.1981 року;

- довідку №312 від 23.10.2017 року, видану Комунальним закладом "Херсонська міська клінічна лікарня О.С. Лучанського";

- дві довідки №20/27 від 17.04.2019 року КНП "Шепетівська центральна районна лікарня" для підтвердження стажу роботи за період з 24.12.1991 року по 09.09.2016 року на посаді сестри медичної;

- диплом серії ЗТ-1 №722123 від 01.07.1985 року;

- копії свідоцтв про народження та про шлюб, а також документи, що посвідчують особу. Зазначені документи є у матеріалах пенсійної справи позивача.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.07.2019 року № 16 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах (у зв`язку з відсутністю спеціального стажу роботи) позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи, про що повідомлено листом від 23.09.2019 року за № 30891/03. Згідно з рішенням до спеціального стажу не враховано період роботи з 01.02.2000 року по 31.10.2003 року дієтсестрою харчоблоку Шепетівської центральної районної лікарні, оскільки зазначена посада не передбачена відповідними нормативними актами.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають право на пенсію за вислугу років, визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788 XIІ та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 - IV.

Відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (зі змінами) право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров`я після досягнення ними 55 років та при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років станом на 1 квітня 2015 року та 25 років 6 місяців станом на 1 січня 2016 року на посадах і в установах, передбачених Постановою № 909.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» затверджений перелік закладів, установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту, і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. 2-1 постанови лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працюють у закладах і установах, перелічених у розділі «2. Охорона здоров`я», відносяться до числа осіб, що мають право на пенсію за вислугу років.

Згідно з частиною першою статті 48 Кодексу законів про працю України, статтею 62 Закону №1788-XII, пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637(далі - Порядок № 637), основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ч. 1 статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з Порядком №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються також довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Даючи оцінку доводам апелянта стосовно того, що посада "дієтсестри харчблоку" не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно відомостей, які містяться у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 18.09.1981 року є запис №15 про переведення ОСОБА_1 на постійну посаду дієтсестри харчоблоку Шепетівської центральної районної лікарні (Наказ №19-К від 31.01.2000 року) У подальшому наказом №124 від 27.10.2003 посаду дієтсестри перейменовано на посаду сестри медичної з дієтичного харчування.

Відповідно до п. 26 додатку № 2 «Номенклатура спеціальностей середніх медичних працівників» до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23.10.1991 № 146 «Про атестацію середніх медичних робітників» до категорії середніх медичних працівників віднесено посаду сестри медичної з дієтичного харчування.

Суд звертає увагу на те, що Наказ Міністерства охорони здоров`я України від 04.09.1996 №274 «Про затвердження схем посадових окладів (ставок заробітної плати) працівників закладів охорони здоров`я та соціального захисту населення», а саме пункт 3 розділу «Визначення схемних посадових окладів середнього медичного персоналу» передбачав посадові оклади для посад дієтичних сестер.

З 06.04.2001 року набув чинності Наказ Міністерства охорони здоров`я України від 06.04.2001 року №161/137 «Про впорядкування та затвердження умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», яким серед посад середнього медичного персоналу посаду «дієтична сестра» фактично замінено посадою «сестра медична з дієтичного харчування».

Спільним Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 року №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення» назву зазначеної посади приведено у відповідність до Класифікатора професій ДК003:2005 (чинного на той час), а саме: «сестра медична з дієтичного харчування».

Зі змісту цих документів вбачається, що посади «дієтична сестра», «дієтсестра» є за своєю суттю та функціональними обов`язками ідентичними посаді «сестра медична з дієтичного харчування» та відносились законодавцем до посад середнього медичного персоналу.

Крім того, як встановлено з уточнюючої довідки №20/134 від 23.10.2019 КНП "Шепетівська центральна районна лікарня", 01.11.2003 року відповідно до вимог класифікатора професій посаду дієтсестри у ЦРЛ перейменовано в посаду сестра медична з дієтичного харчування, причому характер та умови праці не змінювались, відтак посада, яку обіймала позивач під час роботи у зазначеній установі, належала та продовжує належати до посад середнього медичного персоналу.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта в частині не вірного зазначення судом першої інстанції номеру та дати вищевказаної довідки, оскільки на переконання суду апеляційної інстанції допущена описка не може бути підставою для скасування по суті правильного рішення.

Даючи оцінку твердженням апелянта про те, що довідка №20/134 від 23.10.2019 КНП "Шепетівська центральна районна лікарня" на час прийняття оскаржуваної відмови Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в матеріалах пенсійної справи була відсутня, а тому не може братись судом до уваги при вирішенні даного спору, судова колегія вказує на наступне.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Оскільки, в матеріалах пенсійної справи містяться відомості трудової книжки, в якій зазначено про те, що посаду дієтсестри перейменовано на посаду сестри медичної з дієтичного харчування, запис № 16 на ст.14 трудової книжки позивача, а відомості із довідки №20/134 від 23.10.2019 КНП "Шепетівська центральна районна лікарня" лише вкотре підтверджують вищевказані обставини, тому колегія суддів приходить до висновку про безпідставність вказаних доводів апелянта.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в матеріалах справи містяться належні та достані докази, які підтверджують, що у період з 01.02.2000 року по 31.10.2003 року ОСОБА_1 працювала в закладі комунальної форми власності Шепетівська ЦРЛ на посаді, яка передбачала виконання обов`язків сестри медичної з дієтичного харчування, відтак виконувала роботу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 19 грудня 2018 року у справі №210/5078/16-а (провадження №К/9901/43744/18).

Оцінюючи наведені апелянтом аргументи, суд апеляційної інстанції вважає, що вказані доводи, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у апеляційній скарзі не зазначено.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.