Справа № 420/3808/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3808/20
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи, як державного службовця період з 07.04.2006р. по 08.07.2013р. та у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця;

- зобов`язати зарахувати для перерахунку пенсії державного службовця стаж роботи за період з 07.04.2006р. по 08.07.2013р. в органах місцевого самоврядування.

В обґрунтування позову позивач вказує на протиправну відмову ГУ ПФУ в Одеській області щодо переведення його з пенсії по інвалідності, яка йому була призначена у липні 2013 р. за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058 - IV (далі - Закон №1058 - IV) на пенсію державного службовця, оскільки його стаж державної служби складає 11 років 7 місяців 25 днів. На думку позивача, відповідно до п.2 розділу ХІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. №889 - VIII (далі - Закон №889 - VIII) втратив чинність Закон України "Про державну службу від 16.12.1993 р. №3723 - ХІІ (далі - Закон №3723 - ХІІ), крім статті 37, що застосовується у спірних правовідносинах, у тому числі до нього, оскільки він є інвалідом 2 групи, має стаж на посаді віднесеній до посад державних службовців понад 10 років. За його ствердженням, наявні обставини дають йому право на призначення пенсії по інвалідності, згідно зі ст. 37 Закон №3723 - ХІІ.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи, як державного службовця період з 07.04.2006р. по 08.07.2013р. та в проведенні перерахунку пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 для перерахунку пенсії державного службовця стаж роботи за період з 07.04.2006р. по 08.07.2013р. в органах місцевого самоврядування.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що служба в органах місцевого самоврядування входить до стажу державної служби. Такий висновок суду ґрунтувався на пункті 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, яким унормовано, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється в порядку та на умовах, установлених на той час законодавством, тобто Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. № 283 (далі - Порядок №283).

Так, як зазначив суд, відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

У пункті 6 Додатку до Порядку №283 "Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби" (Порядок №283) значаться виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Дійшовши висновку, що періоди роботи ОСОБА_1 з 07.04.2006 р. по 08.07.2013 р. в органах місцевого самоврядування на відповідних посадах слід зарахувати до стажу державної служби, суд визнав дії відповідача щодо незарахування цих періодів до стажу державної служби протиправними та зобов`язав це зробити.

Суд, провівши в мотивувальній частині рішення аналіз Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 VIII щодо збереження права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 попереднього Закону №3723 - ХІІ за певних умов, не висловив своєї позиції щодо наявності у ОСОБА_1 права на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця та не зазначив про обов`язок ГУ ПФУ в Одеській області перевести його на таку пенсію.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим ГУ ПФУ в Одеській області, в апеляційній скарзі, просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги складаються з двох ключових питань, а саме: щодо відсутності умов для збереження ОСОБА_1 права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723 - ХІІ після 01.05.2016 р., а також щодо відсутності законодавчих підстав для зарахування часу роботи в органах місцевого самоврядування, у тому числі на виборних посадах, до стажу державної служби.

Наведені доводи свідчать про те, що скаржник вважав, що рішенням суду встановлено право позивача на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону №3723 - ХІІ.

В обґрунтування доводу щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону №3723 - ХІІ, ГУ ПФУ в Одеській області вказує на недосягнення позивачем 62 років, що є, відповідно до Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», обов`язковою умовою.

Далі, ГУ ПФУ в Одеській області, указує на відсутність у ОСОБА_1 стажу державної служби, тобто не менш як 10 років на день набрання чинності Закону №889 - VIII, за умови, якщо він на вказану дату займав посаду державної служби, або не менш як 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 р. на держслужбі.

В обґрунтування доводу про неможливість зарахувати стаж роботи позивача в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, до державної служби, скаржник покликається на те, що на законодавчому рівні це було дозволено до 04.07.2001 р., тобто на дату набрання чинності Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування". З огляду на наведене, як вважає скаржник, період роботи позивача з 07.04.2006 р. по 08.07.2013 р., в органах місцевого самоврядування відсутній.

До того ж, скаржник зауважив, що довідки про складові заробітної плати ОСОБА_1 для призначення пенсії державного службовця №300 від 24.03.2020 р. та №311 від 10.04.2020 р., видані Нагірненською сільською радою Ренійського району Одеської області, що присутні в матеріалах справи, не були суттю спору і судом першої інстанції не досліджувалися.

У відзиві на апеляцію позивач звертав увагу апеляційного суду на те, що він не порушує питання про призначення йому пенсії як державному службовцю, адже вимагає визнати дії Пенсійного фонду, в частині незарахування певного періоду роботи в органах місцевого самоврядування до державної служби неправомірними та здійснити перерахунок пенсії, з врахуванням зазначеного періоду, за приписами Закону №889 - VIII.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Обставини справи.

Сторони не заперечують обставини, що ОСОБА_1 призначено пенсію, як інваліду ІІ групи за нормами Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування (шифр пенсії 146) згідно із заявою від 16.07.2013 року з урахуванням 36 років 5 місяців 14 днів страхового стажу, із них 4 роки 4 місяці 25 днів в органах державної служби та 7 років 3 місяця 3 дні в органах місцевого самоврядування.

08.07.2013 р. позивач звільнений з посади сільського голови Нагірненської сільської ради у зв`язку з достроковим припиненням повноважень за власним бажанням.

Станом на 01.05.2020 р. розмір пенсії ОСОБА_1 складає 4 774,56 грн,(80 відсотків від заробітної плати 5 738,06 грн + 184,11 грн фіксована індексація).

17.01.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про переведення його з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", на пенсію державного службовця.

Листом від 10.02.2020 р., ГУ ПФУ в Одеській області відмовило йому в задоволенні даної заяви, вказуючи на те, що він не досяг пенсійного віку та у нього відсутній необхідний стаж на державній службі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції ГУ ПФУ в Одеській області, з огляду на таке.

Для ухвалення обґрунтованого рішення, суду необхідно правильно визначити обставини, які слід встановити для законного вирішення справи, а також оцінити докази щодо цих обставин.

Ретельно вивчивши зміст позову ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції встановив, що позивач вважав, що у нього є всі підстави для переведення його з пенсії по інвалідності, призначеної за Законом №1058 - IV, на пенсію державного службовця.

Вважаючи, що Пенсійний фонд протиправно йому в цьому відмовив, позивач просив визнати протиправними дії щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи, як державного службовця період з 07.04.2006р. по 08.07.2013р. та у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Проте, формулюючи вимоги зобов`язального характеру, позивач поставив питання тільки зарахувати для перерахунку пенсії державного службовця стаж роботи за період з 07.04.2006р. по 08.07.2013р. в органах місцевого самоврядування.

Суд першої інстанції розглянув позов у межах заявлених вимог та, як правильно зауважив відповідач, не розглядав питання про проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідок про складові його заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №300 від 24.03.2020 р. та №311 від 10.04.2020 р., видані Нагірненською сільською радою Ренійського району Одеської області.

Позивач погодився з рішенням суду першої інстанції та у відзиві на апеляцію підкреслив, що предметом спору є законність відмови Пенсійного фонду зарахувати до стажу державної служби, період роботи в органах місцевого самоврядування.

Таким чином, розглядаючи апеляцію в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Статтею 46 Закону України №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в даному випадку слід визнати обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у даному спорі застосуванню підлягає Порядок №283.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

За таких підстав, суд першої інстанції правильно визначився, що період роботи ОСОБА_1 на посаді голови Нагірненської сільської ради за період з 07.04.2006р. по 08.07.2013р. зараховується до стажу державної служби.

Доводи ГУ ПФУ в Одеській області, що наведений висновок є неправильним, оскільки на законодавчому рівні це було дозволено до 04.07.2001 р., тобто на дату набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», суд оцінює критично, позаяк це неправильне тлумачення, суб`єктом владних повноважень, законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Доводи скаржника щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону №3723 - ХІІ, колегія суддів не розглядає, адже наведені питання не входили до предмету доказування у суді першої інстанції.

Водночас колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

На думку суду апеляційної інстанції, для такого висновку необхідно було дослідити аргументи позивача з цього приводу, визначитися за нормами якого законодавства необхідно провести перерахунок пенсії позивача і які для цього є підстави.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови в проведенні йому перерахунку пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Стаття 263 КАС України відносить дану справу до категорії справ незначної складності, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, п. 2 ч. 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ст. 263 КАС України, розглядаються, зокрема, справи щодо перерахунку пенсійних виплат.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції розглянута апеляційна скарга, на рішення суду першої інстанції, ухваленого за особливостями, передбаченими ст.263 КАС України, відсутні підстави для його оскарження, крім випадків, викладених вище.

Керуючись статтями: 263, 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року скасувати в частині задоволення вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення про відмову в їх задоволенні.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 19.10.2020 року.