Справа № 640/24811/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/642
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 жовтня 2020 року № 640/24811/19

За позовом ОСОБА_1

До Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України

Про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про:

визнання протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року;

зобов`язання Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць, визначений Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України щодо ОСОБА_1 , який був встановлений до 01.01.2016 року.

Ухвалою суду від 23.12.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження.

09.01.2020 року відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходив військову службу в Головному управлінні Військової служби правопорядку на посаді офіцера відділу виявлення злочинів та інших правопорушень у сфері господарської діяльності, державних закупівель та використання земель оборони управління запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень.

Наказом начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.06.2019 № 154 був звільнений з військової служби у запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до п. 2, частини 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Наказом начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України від 27.06.2019 № 147 виключений зі списків особового складу Головного управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України та всіх видів забезпечення з 28.06.2019.

За час проходження служби з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року ОСОБА_1 не було проведено нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.

У листопаді 2019 року позивач звернувся до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України із заявою про здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.06.2019 року та надання довідки із помісячним розрахунком індексації та базового місяця за період з 01.01.2016 року по 28.06.2019 року.

Листом від 21.11.2019 року № 305/2058 Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України було відмовлено у виплаті індексації, посилаючись на те, що Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 зі змінами, не передбачає механізм виплати сум індексації у поточному році за минулі періоди.

У 2018 році, після виплати всіх належних військовослужбовцю видів грошового забезпечення, було виплачено ОСОБА_1 індексацію у сумі 658,55 грн.

У період з 01.01.2019 року по 28.06.2019 здійснено індексацію у сумі 671,08 грн..

Позивач - ОСОБА_1 - вважає протиправними дії відповідача щодо не проведення індексації грошового забезпечення, оскільки сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Відповідач - Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України - проти задоволення позовних вимог заперечив з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідач зазначає, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення.

В той же час фонд грошового забезпечення військовослужбовців органів військового управління зарахованих на фінансове забезпечення до фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на 2016-2017 роки не дозволяв проведення індексації грошового забезпечення.

Зазначене підтверджено роз`ясненнями Міністерства соціальної політики України від 04.07.2017 р. № 220/5140, в якому зазначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. При цьому, Порядок не передбачає механізм виплат сум індексації за минулі періоди.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 р. № 1282-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

У ст. 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 2 Закону України № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Ст. 4 Закону № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення регулюються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

У пункті 1-1 Порядку №1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

З огляду на вищевикладене, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Слід також зазначити, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Посилання відповідача як на підставу не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, на положення ст. 5 Закону № 1282-XII, згідно з якою проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік є необґрунтованими.

Положеннями Закону №1282-XII та Порядку №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується Генеральний штаб Збройних Сил України, відсутні кошти на індексацію грошового забезпечення.

Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі "Кечко проти України" (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №825/874/17 та у постанові Верховного Суду від 19 липня 2019 року у справі № 240/4911/18 (провадження № К/9901/12055/19).

Крім того, безпідставними є посилання відповідача на роз`яснення Міністерства соціальної політики України, згідно яких проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Як вже зазначалось, обов`язок здійснення індексації грошових коштів (грошового забезпечення) населення визначений Законами № 2011-XII та № 1282-XII.

В свою чергу, роз`яснення Міністерства соціальної політики України мають лише рекомендаційний характер, а тому не можуть бути підставою для не нарахування та не виплати позивачу індексації за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що скільки індексація грошових доходів позивача передбачена нормами законодавства та відповідачем така індексація не нарахована та не виплачена, відмова відповідача у проведенні таких дій з підстав відсутності фінансових ресурсів бюджетів є протиправною бездіяльністю відповідача.

Таким чином, враховуючи допущення Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України протиправної бездіяльності щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року у суду є всі підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць, визначений Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України щодо ОСОБА_1 , який був встановлений до 01.01.2016.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

3. Зобов`язати Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, код 22990368) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць, визначений Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України щодо ОСОБА_1 , який був встановлений до 01.01.2016.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 19.10.2020 р.