Справа № 420/3800/20
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3800/20
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Ступакової І.Г.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними та нечинними наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якому просив:

визнати протиправним та нечинним наказ №15-5475/13-20-СГ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 25.03.2020 року про включення земельних ділянок в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами;

визнати протиправним та нечинним наказ №15-8121/13-20-СГ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 29.04.2020 року щодо відмови ОСОБА_1 видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою про відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, орієнтовною площею 2,0 га. за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області (за межами населених пунктів);

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області ухвалити наказ (рішення) організаційно-розпорядчого характеру за заявою ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, орієнтовною площею 2,0 га., згідно з графічними матеріалами, поданими в якості додатку до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту відведення, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 квітня 2020 року через електронний кабінет «Е-сервіси» Державного земельного кадастру ОСОБА_1 направив заяву №ЗВ-20 про надання дозволу про розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для « 01.02 Для ведення фермерського господарства» орієнтовною площею 2 га. (кадастровий номер :01:001:1228), яка розташована на території Вигодянської сільської ради Одеської області.

29 квітня 2020 року відповідачем було розглянуте зазначене клопотання та за результатами його розгляду прийнято наказ №15-8121/13-20-СГ, яким позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Вигодянської сільської ради Одеської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га., із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства з таких підстав: Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області затверджений перелік земельних ділянок право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, до якого включена земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність.

Позивач вважає, що оскаржуваний наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню посилаючись при цьому на те, що як на день звернення до відповідача з відповідною заявою, так і на час подання позову спірна земельна ділянка не є переданою в оренду, не включена до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, та згідно з ДЗК має цільове призначення «16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) Землі запасу».

Також, позивач зазначив, що на час складання заяви на земельні ділянки на території Одеської області, Біляївського району, Вигодянської сільської ради, зокрема, земельна ділянка :01:001:1228 на аукціон не виставлялась та в цілому відносно неї на час прийняття оскаржуваних наказів існував наказ №15-8545/13-16-СГ від 12.10.2016 року про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою.

За таких обставин позивач вважає, що дії відповідача не задовольнили його правомірне очікування щодо реалізації першого етапу отримання земельної ділянки у власність, хоча всі вимоги щодо оформлення клопотання для отримання земельної ділянки та підтвердження досвіду роботи у сільському господарстві позивач виконав.

Відповідач позовні вимоги не визнав, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню посилаючись на те, що за результатами розгляду клопотання позивача Головне управління відмовило наказом №15-8121/13-20-СГ від 29.04.2020 року з підстав, що бажана земельна ділянка включена наказом Головного управління №15-5475/13-20-СГ від 25.03.2020 року до переліку земельних ділянок право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами.

Також, відповідач зазначив, що земельна ділянка на яку посилається позивач та відносно якої прийнято наказ №15-8545/13-16-СГ від 12.10.2016 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_2 , не має жодного відношення до даної справи та жодним чином не зачіпає порушених прав позивача та не може бути прийнято судом до уваги.

Відповідач, посилаючись на ч. 3 ст. 135 та ч. 1-4 ст. 136 Земельного кодексу України вказує на те, що положеннями Земельного кодексу України прямо передбачено заборону відчуження земельних ділянок, включених до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги. Водночас, виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забезпечує саме організатор земельних торгів, яким у спірних правовідносинах є Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, що здійснює реалізацію права державної власності на спірну земельну ділянку.

Відповідач наголошує, що позивачем не доведено та не підтверджено реального негативного впливу на його конкретні права чи інтереси, у зв`язку з прийняттям оскаржуваних наказів.

Крім того, наказ Головного управління №15-5475/13-20-СГ від 25.03.2020 року «Про включення земельних ділянок в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами» не є нормативно-правовим актом, є чинним та не підлягає скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та нечинними наказів, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити заявлені позовні вимоги.

Апелянт вважає, що така підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, як включення тієї чи іншої земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону безпосередньо не передбачена приписами статті 118 ЗК України. Також ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає визнанню нечинним наказ головного управління від 25.03.2020 № 15-5475/13-20-СГ «Про включення земельних ділянок в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, пояснення сторін, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЄЮ СУДДІВ ВСТАНОВЛЕНО

Згідно до положень ст.ст. 15-1, 122 ЗК України, пп. 13 п. 4 Положення про головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 № 308, в редакції наказу Держгеокадастру від 20.02.2020 № 53, Головне управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Одеської області.

06.04.2020 р. на адресу Головного управління Держгеокадастру надійшло клопотання ОСОБА_1 № М-6577/0/36-20 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для « 01.02 для ведення фермерського господарства» орієнтовною площею 2,00 га (кадастровий номер :01:001:1228), яка розташована на території Вигодянської сільської ради Одеської області.

За результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 , наказом Головним управлінням Держгеокадастру від 29.04.2020 р. № 15-8121/13-20-СГ, з посиланням на положення ч. 7 ст. 118 ЗК України, позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на тій підставі, що земельна ділянка, яку бажає отримати ОСОБА_1 у власність, включена наказом Головного управління Держгеокадастру від 25.03.2020 р. № 15-5475/13-20-СГ до переліку земельних ділянок, право оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Головним управлінням Держгеокадастру відповідно до положень ст.ст. 15-1, 79-1, 122, 186 ЗК України прийнято наказ від 28.11.2019 № 15-8447/13-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності», яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області загальною площею 272,8095 га, що складається, у тому числі із земельної ділянки площею 121,5046 га за кадастровим номером :01:001:1228, цільове призначення землі запасу.

В подальшому, наведену земельну ділянку, яку має намір отримати позивач у власність із земельного масиву площею 121,5046 га за кадастровим номером :01:001:1228, Головним управлінням Держгеокадастру наказом від 25.03.2020 № 15-5475/13-20-СГ включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами.

29.04.2020 року Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, прийнято наказ № 15-8121/13-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту документації із землеустрою», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Вигодянської сільської ради Одеської області, орієнтовного розміру 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

Відмова мотивована тим, що Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області затверджений перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, до якого включена земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність.

Не погоджуючись з наказами Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-5475/13-20-СГ від 25.03.2020 року та № 15-8121/13-20-СГ від 29.04.2020 року, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з наведеним адміністративним позовом до суду.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 ЗК України визначається порядок безоплатної приватизації земельних ділянок.

Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі №813/481/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №527/43/17, від 25 лютого 2019 року у справі №347/964/17 та від 22 квітня 2019 року у справі №263/16221/17.

Згідно ч. 1 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЗК України продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

Разом з тим, положеннями статті 136 ЗК України, визначено, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є також самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Так, згідно з положеннями частин 1-3 даної статті організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, зокрема, має містити кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Апелянт вважає протиправним та таким, що підлягає визнанню нечинним наказ головного управління від 25.03.2020 № 15-5475/13-20-СГ «Про включення земельних ділянок в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами».

В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1 посилається на те, що Головне управління розпорядилося правом користування, включивши земельну ділянку :01:001:1228 до наказу 15-5475/13-20-СГ від 25.03.2020, тобто на п`ять днів раніше, ніж стало власником новоствореного майна на підставі державної реєстрації від 30.03.2020 року.

Колегія суддів критично ставиться до наведених доводів апелянта, виходячи з наступного.

Головне управління, як розпорядник земель сільськогосподарського призначення державної власності, є організатором земельних торгів та відповідно до вимог чинного законодавства наділений повноваженнями визначати перелік земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги.

Оскільки спірна земельна ділянка належить до категорії земель сільськогосподарського призначення державної власності, то розгляд питання про надання дозволу чи відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність, включення її в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу права оренди на земельних торгах віднесено до компетенції саме Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Як вже було зазначено, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів, що прямо передбачено положеннями ч. 3 ст. 136 ЗК України.

Разом з тим, виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забезпечує саме організатор земельних торгів, яким у даних правовідносинах є відповідач, головне управління, який здійснює реалізацію права державної власності на спірну земельну ділянку.

Таким чином, включення у передбаченому законодавством порядку спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, виключає можливість відчуження такої земельної ділянки її розпорядником Головним управлінням до завершення торгів.

Як встановлено судом, на момент прийняття Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області оскаржуваного позивачем наказу, а саме 29.04.2020 року, спірну земельну ділянку вже було включено до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, а тому встановлені обставини свідчать про обґрунтованість посилань відповідача суб`єкта владних повноважень на положення ч. 3 ст. 135 та ч.ч. 1-4 ст. 136 ЗК України, як на підставу для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

У зв`язку з наведеним, помилковими є посилання апелянта на, що як на день звернення до відповідача з відповідною заявою, так і на час подання позову спірна земельна ділянка не є переданою в оренду, не включена до переліку земельних ділянок, права на які будуть виставлені на земельні торги.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 02 жовтня 2018 року по справі №806/3708/15.

Стосовно посилань апелянта на протиправність наказу відповідача від 25.03.2020 № 15-5475/13-20-СГ, колегія суддів також зазначає, що земельні ділянки, включені до переліку ділянок, права на які можуть бути продані на земельних торгах є вільними, перебувають у власності держави та не перебувають у власності чи користуванні інших осіб, у тому числі й ОСОБА_1 , а тому даний наказ відповідача в даному випадку жодним чином не порушує прав позивача.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління ухвалити наказ (рішення) організаційно-розпорядчого характеру за заявою ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проект землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, орієнтовною площею 2,00 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області (за межами населених пунктів), колегія суддів зазначає, що прийняття рішення відповідачем у спірних правовідносинах ґрунтуються на дискреційних повноваженнях, які випливають зі змісту ст. 118 ЗК України.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач (апелянт), який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Ступакова І.Г.