Справа № 420/3323/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3323/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача - Бржезицької В.М. (за довіреністю),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 16 квітня 2020 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форми «С») ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі від 06.02.2020 року №24/21-32935905.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року судом даний позов залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

05 травня 2020 року до суду від позивача за вх.№17734/20 надійшла заява про усунення недоліків з належним чином оформленою позовною заявою (у двох примірниках).

Ухвалою суду від 12 травня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» (вх. №17734/20), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.09.2019 року проведено фактичну перевірку АЗС, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «КАТРАН», розташованої за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Козачі Лагері, автодорога М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 252+431 км (ліворуч), за результатами якої складено акт перевірки № 006/21-22-40-32935905 від 17.09.2019 року, яким встановлено порушення вимоги ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії. 01 листопада 2019 року ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі прийняло рішення про застосування фінансових санкцій за № 000024/21-22-32-32935905, в якому зазначено: «... застосувати до ТОВ «КАТРАН» фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 250000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч грн.). ДПС України скасувало рішення ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 01.11.2019 року за № 000024/21-22-32-3293 5905, а скаргу ТОВ «КАТРАН» - задоволено. 06 лютого 2020 року ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі прийняло нове податкове повідомлення-рішення (форма «С») за № 24/21-32935905,.в якому зазначено: «про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 250000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч грн.) за платежем штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва »та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Вказує, що до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу за порушення ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та 1 обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів 1 та пального», що не є ні податком, ні збором у розумінні ПК України. Порядком № 790 не визначено порядок застосування фінансових санкцій за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії. Рішення прийняте ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі про застосування фінансових санкцій не відповідає змісту встановлених порушень. Зазначає, що TOB «КАТРАН» належно виконує вимоги законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи та вважає, що надані позивачем докази доводять протиправність прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення, тому податкове повідомлення-рішення (форма «С») ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 06.02.2020 року № 24/21-32935905 підлягає скасуванню.

28 травня 2020 року до суду від відповідача за вх. №ЕП/7805/20 надійшов відзив на позов (а.с.150-157), в якому відповідач зазначає, що під час фактичної перевірки було встановлено факт реалізації за період з 01.07.2019 по 08.07.2019 пального (дизельне паливо ДП Евро 5 вартістю 25,68 грн./літр) за готівку без отримання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Позивачем було порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Вказує, що в позовній заяві позивач жодним чином не заперечує встановленого при проведенні перевірки факту реалізації за період з 01.07.2019 по 08.07.2019 пального за готівку без отримання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Посилаючись на Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII зазначає, що з 01.07.2019 суб`єкти господарювання для провадження діяльності із роздрібної торгівлі пальним мають отримати відповідну ліцензію. Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. Вказує, що позивач не вірно тлумачить норми чинного законодавства, так як в нашому випадку позивача не було двічі притягнуто до відповідальності у зв`язку з наступним. До позивача застосовано штрафну санкцію за продаж пального без відповідної на те ліцензії, та оформлено відповідним податковим повідомленням-рішенням від 06.02.2020 №24/21-32935905 з урахуванням рішення ДПС України та нормам Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

02 червня 2020 року ухвалою суду клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» задоволено. Ухвалено розгляд справи № 420/3323/20 призначений на 10.06.2020 року о 10:00 год. здійснювати в режимі відеоконференції поза межами суду.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року поновлено провадження по справі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача на зв`язок через програмне забезпечення «EasyCon» не вийшов, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ «КАТРАН» () зареєстроване 10.06.2004 року, взято на облік в контролюючих органах 15.06.2004 року за № 460 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області.

Видами господарської діяльності позивача за КВЕД є: 47.30 Роздрібна торгівля пальним (основний); 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Судом встановлено, що ТОВ «КАТРАН» здійснює роздрібну торгівлю пальним на підставі ліцензії №1900187 від 09.07.2019 року з терміном дії до 09.07.2024 року на АЗС, розташованої за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Козачі Лагері, автодорога М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог) 252+431 км (ліворуч) в межах Козачелагерської сільської ради.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі №44 від 04.09.2019 року посадовими особами Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі на підставі направлень №013 та №014 від 16.09.2019 року проведена фактична перевірка АЗС, що розташована за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Козачі Лагері, автодорога М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог) 252+431 км (ліворуч), за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 17.09.2019 року №006/21-22-40-329359059 (а.с.9-12, 159-162).

Перевірку здійснено в присутності представника за довіреністю суб`єкта господарювання: Колесніка Михайла Євгеновича .

Зазначеною перевіркою встановлені порушення ТОВ «КАТРАН» ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР та вказано, що відповідальність за вказане порушення передбачена ст. 17 цього ж Закону.

Так, висновки акту перевірки обґрунтовані тим, що перевіркою встановлено факт реалізації пального (дизельне паливо ДП Евро 5, вартістю 25,78 грн./літр ) за готівку без отримання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Розрахункові операції з придбання пального підтверджені витягом почекової передачі з підсистеми АІС «Податковий блок». Реалізація пального здійснювалась без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у період з 01.07.2019 р. по 08.07.2019 р.

До суду відповідачем надано копію акту про відмову від отримання та підписання акту фактичної перевірки ТОВ «КАТРАН» (а.с.158).

На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 01 листопада 2019 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій за № 000024/21-22-32-32935905 (а.с.13-14) у вигляді штрафу в розмірі 250000,00 грн.

03 грудня 2019 року ТОВ «КАТРАН» на вищевказане рішення було подано скаргу до Державної податкової служби України (а.с.15-22), за результатами розгляду якої ДПС прийняло рішення від 03.02.2020 року №4188/6/99-00-01-05-06-06 (а.с.31-34), яким скаргу позивача задоволено частково, рішення про застосування фінансових санкцій за № 000024/21-22-32-32935905 від 01.11.2019 року скасовано та зазначено Головному управлінню ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі прийняти нове податкове повідомлення-рішення.

06 лютого 2020 року Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі прийняло податкове повідомлення-рішення №24/21-32935905 (а.с.23), яким на підставі вищевказаного акту перевірки та на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» застосовано до ТОВ «КАТРАН» 250000,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач подав скаргу до Державної податкової служби України (а.с.24-30).

Державна податкова служба України за результатами розгляду скарги позивача 27.03.2020 року прийняла рішення №11257/6/99-00-08-05-06-06 про залишення скарги без розгляду (а.с.35-36).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 06.02.2020 року №24/21-32935905 протиправними, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п.61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, підпунктом 62.1.3 п.62.1 статті 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У пункті 75.1 ст.75 Податкового кодексу України вказано, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з п. п. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3.

Згідно із підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до ст.1 вказаного Закону роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземниих суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» (далі - Закон №2628-VIII) внесено зміни, зокрема, і у статтю 15 Закону №481/95-ВР. Цією статтею визначено правила імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального. Нормами зазначеної статті запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Зазначені зміни набирали чинності з 01 липня 2019 року.

За змістом статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Як вже вказано вище, актом перевірки, на підставі якого прийнято спірне рішення, встановлено реалізація ТОВ «КАТРАН» за адресою АЗС: Херсонська область, Олешківський район, с. Козачі Лагері, автодорога М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ пального у період з 01.07.2019 року по 08.07.2019 року без відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі.

Позивач не заперечує факти реалізації пального у період з 01.07.2019 року по 08.07.2019 року за вищевказаною адресою за відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом дев`ятим частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Частиною четвертою статті 17 Закону №481/95-ВР визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Суд зазначає, що з 01.07.2019 року п. 3 ч.2 ст.2 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» № 222-VIII (далі - Закон № 222-VIII) викладено у редакції, згідно якої дія цього Закону не поширюється на порядок видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на здійснення таких видів господарської діяльності, як, зокрема, торгівля пальним, зберігання пального, що здійснюється відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (в редакції Закону № 2628-VIII).

З 18.12.2019 року, тобто після виникнення спірних правовідносин, абзацом 1 ч. 2 ст. 2 Закону України № 222-VIII визначено, що дія Закону № 222-VIII не поширюється на ліцензування таких видів господарської діяльності, як, зокрема, торгівля пальним, що здійснюється відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Згідно з частиною 3 статті 2 Закону України № 222-VIII (в редакції Закону № 139-ІХ), суб`єкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, з дня внесення відомостей до ліцензійного реєстру щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії.

Відповідно до абзацу 4 п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону № 222-VIII, Державна політика у сфері ліцензування ґрунтується на принципі пріоритетності захисту прав, законних інтересів, життя і здоров`я людини, навколишнього природного середовища, захисту обмежених ресурсів держави та забезпечення безпеки держави, що передбачає: у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці.

Принципи державної політики у сфері ліцензування поширюються на порядок ліцензування всіх видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню (ч.2 ст. 3 Закону № 222-VIII).

Згідно з п.7 ч.1 ст.7 Закону № 222-VIII (в редакції, що дії з 01.07.2019 року), ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як, зокрема, виробництво і торгівля і пальним, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

У разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх прийняття (ч.1 ст.8 Закону № 222-VIII).

У разі відсутності ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, відповідальність за провадження такої господарської діяльності без ліцензії не застосовується (частина друга статті 20 Закону № 222-VIII).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 545, яка згідно пункту 3 набирає чинності з дня її опублікування, але не раніше 01.07.2019 року, внесено зміни до Пункту 6 переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 609, викладенням у новій редакції, згідно якого територіальні ограни ДФС є органом ліцензування виду господарської діяльності роздрібна торгівля пальним.

Таким чином, з 18.12.2019 року внесено зміни до абзацу першого частини другої статті 2 Закону № 222-VIII, яким визначено що дія Закону № 222-VIII не поширюється на ліцензування таких видів господарської діяльності як торгівля пальним.

При цьому, статтею 7 Закону № 222-VIII до переліку видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, віднесена торгівля пальним.

Тобто, до 18.12.2019 року дія Закону України № 222-VIII не поширювалась виключно на порядок видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на здійснення.

Оскільки спірні правовідносини виникли та тривали у період до 18.12.2019 року, слід застосовувати наведені вище норми права у редакції, чинній у такий період.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 222-VIII, діє принцип державної політики у сфері ліцензування, згідно якого у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці.

Вказаний строк визначений законом як для держави, з метою унормування змін у правовідносинах або при запровадженні нових видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, так і для суб`єктів господарювання, які мають забезпечити виконання вимог закону, пов`язаних із запровадженими змінами.

Наведений двомісячний строк встановлений законом саме для додержання балансу у спірних правовідносинах між державою та суб`єктом господарювання.

З набуттям 01.07.2019 року чинності змін до Законів № 481/95-BP та № 222-VIII, визначення з 01.07.2019 року територіальних органів ДФС органами ліцензування діяльності з торгівлі пальним, та невстановленням для суб`єкта господарювання строку для приведення діяльності у відповідність до вимог закону, є порушенням вищевказаного балансу та допущення непропорційності.

При вирішенні вказаного спору судом взято до уваги пп. 4.1.4 Податкового кодексу України, згідно з яким у разі якщо норми законодавчих актів припускають неоднозначне (множинне) трактування, то правомірним вважається саме рішення платника податків, а не контролюючого органу, та п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України, який регламентує, що у разі коли норма цього закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Суд зазначає, що до 01.07.2019 року Закон №481/95-BP не передбачав ліцензування роздрібної торгівлі паливом. Фактично редакція цього закону зі змінами та доповненнями Законом України від 23.11.2018 року № 2628 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» розширила його дію та погіршила становище позивача.

У пункті 74 рішення по справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia) Європейський Суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своїх обов`язків.

Також Європейський Суд з прав людини в пункті 58 у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. The Czech Republic), пункті 40 «Гаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), пункту 67 «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) зазначив, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже неналежне виконання позивачем вимог податкового законодавства стосовно своєчасності отримання ліцензії відбулось не з вини позивача, за відсутності умислу останнього, що виключає протиправність дій платника податків, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним рішенням про застосування фінансових санкцій.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу даної позовної заяви у розмірі 2102,00 грн. згідно платіжного доручення №2552 від 14.04.2020 року.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» судовий збір у розмірі 3750,00 грн.

12 жовтня 2020 року судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду та зазначено, що повний текст рішення суду буде виготовлено у строк, визначений ч.3 ст.243 КАС України.

Згідно з приписами ч.3 ст.243 КАС України залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи, що 5-й день складання повного тексту рішення припав на вихідний день (субота), в силу положень ст.120 КАС України, повний текст рішення суду складено 19 жовтня 2020 року (перший робочий день).

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 06.02.2020 року №24/21-32935905.

Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» судовий збір у розмірі 3750,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «КАТРАН» (35-й км. шосе Одеса-Кишинів, с.Березань, Біляївський р-н., Одеська обл., 67622, ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (просп.Ушакова, 75, м.Херсон, 73026, ).

Повний текст рішення складено та підписано 19.10.2020 року.

Суддя О.А. Вовченко