Справа № 200/7485/20-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 р. Справа№200/7485/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник Лозінська Оксана Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 42171861, 87548, м.Маріуполь, вул.Зелінського, 27) про визнання протиправним та скасування рішення від 25.06.2020 №6394 про відмову у призначені та виплаті грошової допомоги на підставі п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на підставі п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позов вмотивовано тим, що відповідачем безпідставно не враховано періоди роботи з 10.09.1979 по 01.10.1985, з 10.10.1985 по 07.08.1987, з 10.03.1992 по 11.08.1993, з 11.08.1993 по 31.12.1997, з 02.01.2013 по 01.06.2020 до стажу, який дає право на призначення відповідної грошової допомоги.

17 серпня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Запропоновано відповідачу в строк десяти днів з дня отримання цієї ухвали надіслати копію відзиву та доданих до нього документів усім учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду з відповідними доказами; зобов`язано надати суду належним чином засвідчені копії: заяви про призначення пенсії з додатками, розрахунок стажу, протокол призначення пенсії; заяву на призначення грошової допомоги з додатками, індивідуальні відомості про застраховану особу (довідка форми ОК-5) ОСОБА_1 , розрахунок стажу. Ухвала отримана відповідачем 19 серпня 2020 року.

02 вересня 2020 року до суду надійшло клопотання відповідача про перенесення розгляду справи на іншу дату для надання додаткового часу для надання витребуваних документів та вмотивованого відзиву на позов.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року клопотання Відповідача залишено без задоволення, продовжено строк для подання відзиву та доказів по справі.

У наданому відзиві на позовну заяву Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Відповідача як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах. Стосовно позовних вимог зазначає, що неможливо призначити та виплатити позивачці грошову допомогу, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через те, що надані позивачкою уточнюючи довідки не відповідали нормам діючого законодавства, а саме: довідка 3/Г-10327 від 12.10.2012 року за період роботи з 10.09.1979 року по 01.10.1985 року , яка підтверджує факт роботи, посада лаборанта не відповідає вимогам номенклатури спеціальностей середніх медичних працівників від 23.10.1991 №146 ( зі змінами), а саме відсутнє посилання в якому працювала ОСОБА_2 та яким лаборантом; довідки №1329/05-01 від 10.06.2020 року та 1330/05-01 від 10.06.2020 року Маріупольської міської ради комунальної установи «Трудовий архів» за період роботи з 10.10.1985 року по 07.09.1987 року та з 10.03.1992 року по 11.08.1993 року на посаді лаборанта баклабараторії у Іллічівській районній санітарно-епідеміологічній станції не відповідають вимогам, а саме в номенклатурі спеціальностей середніх медичних працівників присутні посада лаборанта з бактеріології, а посада лаборант відсутні в переліку номенклатури та відсутні копії документів на які посилається архів; довідка №1331/0501 від 10.06.2020 року , яка підтверджує період роботи у Маріупольській міській санітарно-епідеміологічній станції на посаді лаборанта у лабораторії імунопрофілактичних досліджень не враховано до спеціального стажу для призначення грошової допомоги з 11.08.1993 року по 31.12.1997 року, оскільки не надано роз`яснень, яким лаборантом працювала, а саме в номенклатурі спеціальностей середніх медичних працівників присутня посада лаборанта з імунології та відсутні копії документів на які посилається архів. До спеціального стажу також не враховано період роботи позивачки з 01.01.1998 року по 30.09.2008 року на посаді лаборанта з бактеріології з наступних підстав: довідка 848/1.3 від 01.06.2020 року на посаді лаборанта з бактеріології з 02.01.2013 року по теперішній час Маріупольської міської філії ДУ «Донецький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» надана без роз`яснення про перейменування з повним найменуванням установи починаючи з самої Державної санітарно-епідеміологічної служби. За таких обставин, підстави для виплати зазначеної грошової допомоги відсутні. Щодо вимог про зобов`язання управління нарахувати та виплатити грошову допомогу на підставі п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Відповідач посилається на Рекомендації №R 800 2 Комітеті Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року. Відповідно до яких суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством. З огляду на викладене Відповідач вважає, що не порушував прав Позивача, діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 .

За заявою від 08.05.2020, Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В листі від 13.05.2020 №10076/34-1/05 Відповідачем рекомендовано підтвердити довідками періоди роботи:

з 10.09.1979 по 01.10.1985 (наказ 118 від 12.09.1979 по приказ №41/10 від 30.09.1985) на посаді лаборанта у закладі Центральної лікарні АН-243 з посиланням на відділ в якому працювала та яким лаборантом;

з 10.10.1985 по 07.09.1987 (наказ №97 від 10.10.1986 по приказ №78 від 07.09.1987) на посаді лаборанта баклабораторії в Санітарно-епідеміологічній станції Іллічівського району з посиланням на те, яким лаборантом працювала;

з 10.03.1992 по 11.08.1993 ( наказ №16 від 10.03.1993 по приказ №59 від 11.01.1993) на посаді лаборанта баклабораторії у Іллічівському центрі захисту здоров`я населення з посиланням на те, яким лаборантом працювала;

з 11.08.1993 по 30.09.2008 (наказ №86 від 11.08.1993) на посаді лаборанта в Маріупольській міській санітарно-епідеміологічній станції з посиланням на те, яким лаборантом працювала;

з 02.01.2013 по 31.03.2020 (наказ №16 від 02.01.2013 по теперішній час) на посаді лаборанта з бактеріології бактеріологічної лабораторії Маріупольської міської філії Державної установи надати довідку про перейменування з повним найменуванням установи, та підтвердженням, що працює по теперішній час.

На вимогу управління Позивачем додатково надані: довідка №848/1.3 від 01.06.2020 року; архівна довідка 31331/05-01 від 10.06.2020; архівна довідка 31330/05-01 від 10.06.2020 року; архівна довідка 31329/05-01 від 10.06.2020 року; архівна довідка від 12.10.2012 року.

16 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до управління із заявою №5250, в якій просила здійснити перерахунок допризначення у зв`язку з наданням додаткових документів.

25 червня 2020 Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішенням №6394, яким відмовлено у призначенні грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що надані документи не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме:

довідка архівної установи №3/Г-10327 від 12.10.2012 за період роботи з 10.09.1979 (наказ 118 від 12.09.1979) по 01.10.1985 ( наказ №41/10 від 30.09.1985), яка підтверджує факт роботи посади лаборанта не відповідає вимогам переліку посад середніх медичних працівників від 23.10.1991 №146 із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства охорони здоров`я від 01.02.2001 №39, а саме відсутнє посилання на відділ в якому працювала та яким лаборантом;

довідки архівної установи №1329/05-01 від 10.06.2020 та 1330/05-01 від 10.06.2020, яка підтверджує періоди роботи з 10.10.1985 по 07.09.1987 та з 10.03.1992 по 11.08.1993 на посаді лаборанта баклабараторії у Іллічівській районній санітарно-епідеміологічній станції не відповідають вимогам, а саме в номенклатурі спеціальностей середніх медичних працівників присутні посада лаборанта з бактеріології, а посада лаборант відсутні в переліку номенклатури та відсутні копії документів на які посилається архів;

довідка архівної установи №1331/05-01 від 10.06.2020, яка підтверджує період роботи у маріупольській міській санітарно-епідеміологічній станції на посаді лаборанта у лабораторії імунопрофілактичних досліджень не враховано до спеціального стажу для призначення грошової допомоги з 11.08.1993 ( наказ №86 від 11.08.1993 року) по 31.12.1997, оскільки не надано роз`яснення, яким лаборантом працювала, а саме в номенклатурі спеціальностей присутня посада лаборанта з імунології та відсутні копії документів на які посилається архів, до спеціального стажу враховано період роботи з 01.01.1998 року по 30.09.2008 на посаді лаборанта з бактеріології;

довідка установи №848/1.3 від 01.06.2020 року Маріупольської міської філії ДУ «Донецького обласного лабораторного центру Міністерства охорони здоров`я України» на посаді лаборанта з бактеріології за період роботи з 02.01.2013 по теперішній час надана без роз`яснення про перейменування з повним найменуванням установи починаючи з самої Державної санітарно-епідеміологічної служби.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернулась до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, відзив та пояснення учасників справи, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

У відповідності до частини другої статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно частини першої статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Відповідно до п. 7-1. розділу XV Прикінцеві положення Закону особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів; "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначені окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років. Право на пенсію за вислугу років мають в тому числі працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України (пункт «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідно до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років». Страховий стаж враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Згідно з розділом 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 № 909, право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) певних закладів охорони здоров`я, наведених в цьому переліку. Відповідно до приміток 2 і 3 до названого Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від відомчої належності закладів і установ; робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 № 1397 «Про пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я та сільського господарства» затверджено перелік установ, організацій та посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, який діяв до введення в дію відповідного законодавства України. Згідно з пунктом 1 розділу 2 цього переліку право на пенсію за вислугу років мали лікарі, зубні лікарі, техніки, фельдшери помічники лікаря, акушери, масажисти, лаборанти та медичні сестри - всі незалежно від найменування посади, які працювали в певних закладах охорони здоров`я, наведених в цьому переліку.

З аналізу наведених норм законодавства можливо зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначається ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII.

Згідно із цією статтею основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), яким встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно до п.20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача НОМЕР_3 , зокрема, містить наступні записи:

10.09.1979 про прийняття в Установу АН-243 на посаду лаборанта центральної лікарні (наказ №118 л/с від 12.09.1979);

01.10.1985 про звільнення за власним бажанням (наказ №41/10 від 30.09.1985);

10.10.1985 - про зарахування в Санітарно-епідеміологічну станцію Іллічівського району м. Жданова на посаду лаборанта баклабораторії (наказ №97 від 10.10.1985);

07.09.1987 про звільнення (за власним бажанням) у зв`язку із переходом на іншу роботу (наказ №78 від 07.09.1987);

10.03.1992 про прийняття в Іллічівський центр захисту здоров`я населення на посаду лаборанта баклабораторії за строковою трудовою угодою на період відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_3 з місячним випробувальним терміном (наказ №16 від 10.03.1993);

11.08.1993 про звільнення за переводом до лабораторії імунно-профілактичних досліджень (наказ №59 від 11.08.1993);

11.08.1993 про прийняття в Маріупольську міську епідеміологічну станцію за переводом до лабораторії іммунно-профілактичних досліджень на посаду лаборанта (наказ №86-к від 11.08.1993);

01.01.1998 про переведення на посаду лаборанта по бактеріології баклабораторії у зв`язку з реорганізацією мікробіологічної лабораторії на осн. Пр. 137-с від 16.10.1997 (наказ №247-к від 31.12.1998);

01.10.2008 вважати лаборант по бактеріології, бактеріологічна лабораторія (основний штатний розклад) (наказ 926-с від 02.09.2008);

14.12.2012 звільнена відповідно до п.1. ст.40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією підприємства (наказ 211-к 11 від 14.12.2012);

02.01.2013 про прийняття в Маріупольську міську філію Державної установи «Донецький ОЛЦ ДСЕСУ» на посаду лаборанта з бактеріології бактеріологічної лабораторії (наказ №16-К п.86 від 02.01.2013);

25.07.2016 Маріупольська міська філія Державної установи «Донецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» перейменована на Маріупольську міську філію Державної установи «Донецький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» (наказ 114 від 25.07.2016);

01.06.2020 до теперішнього часу працює на посаді лаборанта з бактеріолології бактеріологічної лабораторії в Маріупольській міській філії Державної Установи Донецький обласний лабораторний центр» МОЗ України.

Як вбачається з рішення № 6394 від 25.06.2020 позивачу відмовлено у призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» та статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з не врахуванням періодів роботи на посадах лаборанта в закладах охорони здоров`я з підстав відсутності у довідках роз`яснень, яким лаборантом працювала особа, роз`яснень про перейменування закладу, а також відсутні копії документів на які посилається архів у довідках.

Між тим, вказані висновки відповідача є безпідставні, оскільки записи у трудовій книжці ОСОБА_1 виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, відомості про перейменування закладів.

Суд звертає увагу на те, що не визнання періодів роботи в закладах охорони здоров`я з підстав не надання архівною установою копій документів, на які є посилання у довідках, є безпідставним, оскільки відповідач не був позбавлений можливості звернутися в архів щодо отримання таких копій у разі необхідності, що прямо передбачено вимогами ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Натомість, судом встановлено, що трудова книжка позивача має необхідні дані за спірні періоди, які свідчать про роботу на посадах лаборанта в закладах охорони здоров`я в період з 10.09.1979 по 01.10.1985, з 10.10.1985 по 07.09.1987, з 10.03.1992 по 11.08.1993по 31.12.1997, з 02.01.2013 по 01.06.2020, які повинні бути зараховані до його страхового та спеціального стажу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв необґрунтовано, оскільки відповідачем не зараховані відповідні періоди роботи на посадах лаборанта в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з чим спірне рішення від 25.06.2020 №6394 підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про зобов`язання нарахувати та призначити грошову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати "дискреційні повноваження", користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи викладене, суд наголошує, що не може підміняти собою пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення виплат (в т.ч. грошової допомоги) громадянам.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як було встановлено судом право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

З аналізу мотивів для відмови у виплаті грошової допомоги вбачається, що пенсійний орган не зараховує частину пільгового періоду роботи позивача, наявність якого, пов`язується з виплатою такої допомоги.

На переконання суду, належний спосіб захисту порушених прав позивача полягатиме у покладенні на управління обов`язку повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2020 із зарахуванням до спеціального стажу робіт на посадах лаборанта в закладах охорони здоров`я в період з 10.09.1979 по 01.10.1985, з 10.10.1985 по 07.09.1987, з 10.03.1992 по 31.12.1997, з 02.01.2013 по 01.06.2020.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. відповідно до квитанції від 21.07.2020.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у зазначеному розмірі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132,159-161,164,192-194,224-228,241-247, 255,253-263,293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25 червня 2020 року №6394.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 42171861, 87548, м.Маріуполь, вул.Зелінського, 27) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 16.06.2020 щодо призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до спеціального стажу робіт на посадах лаборанта в період з 10.09.1979 по 01.10.1985, з 10.10.1985 по 07.09.1987, з 10.03.1992 по 31.12.1997, з 02.01.2013 по 01.06.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 42171861, 87548, м.Маріуполь, вул.Зелінського, 27) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Першого апеляційного адміністративного суду або через Донецький окружний адміністративний суд.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.О. Кошкош