Справа № 400/3680/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 жовтня 2020 р. № 400/3680/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., ознайомившись із матеріалами

позовної заявиОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
про:визнання протиправною та скасування вимоги від 13.08.2019 № Ф-71618-17 У,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 13.08.2019 № Ф-71618-17У.

Ухвалою від 16.09.2020 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної шляхом надання до суду, серед іншого, доказів на підтвердження наведених у позовній заяві обставин, у тому числі належним чином засвідченої копії оскаржуваної позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки); заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням у ній поважних причин його пропуску з посиланням на докази та з долученням цих доказів до заяви.

У пункті 3 резолютивної частини ухвали від 16.09.2020 суд попередив позивача, що наслідком неусунення недоліків позовної заяви в установлений судом строк є повернення такої позовної заяви позивачу.

15.10.2020 позивач, на виконання ухвали від 16.09.2020, подала до суду уточнену позовну заяву.

Заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням у ній поважних причин його пропуску з посиланням на докази та з долученням цих доказів до заяви позивач не подала.

В уточненій редакції позовної заяви позивач просить вважати вказану позовну заяву поданою в строк, посилаючись на оскарження вимоги про сплату недоїмки від 13.08.2019 № Ф-71618-17У в адміністративному порядку, що не може вважатися заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Зокрема, в ухвалі від 16.09.2020 про залишення позовної заяви без руху суд зазначив, що згідно з частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VI), у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 480/106/19, «…навіть у випадку обрання адміністративного способу оскарження, за наслідками якого згоди з органом доходу і зборів не досягнуто (відмова у розгляді або у задоволенні скарги), у особи зберігається право оскаржити вимогу про сплату внеску ще і в суді. Таке право має бути реалізоване протягом 10 днів з дня надходження відповідного рішення органу ДФС України платнику ЄСВ…».

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Закон № 2464-VI визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду після спливу вищезазначеного десятиденного строку, свідчить про недотримання нею вимог частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Надаючи до суду документи на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивач не подала заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Стверджуючи про подання позовної заяви в строк, позивач фактично висловлює незгоду з правовою позицією суду, викладеною в ухвалі, в частині застосування правових висновків Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 480/106/19, що не може вважатися усуненням недоліків позовної заяви.

Також позивач не подала до суду копію оскаржуваною неї вимоги про сплату недоїмки від 13.08.2019 № Ф-71618-17У. Позивач повідомила суду: "...вжитими мною заходами, спрямованими на отримання оригіналу або належним чином засвідченої копії вимоги ДФС у Миколаївській області від 13.08.2019 № Ф-71618-17У, у зв`язку з заходами та обмеженнями, введеними Кабінетом Міністрів України через COVID-19, та зміною мого місця проживання ще з 2002 року, отримати зазначений документ не виявилося за можливе. З 2002 року у м.Миколаєві не мешкаю та не веду підприємницьку діяльність".

Одночасно за текстом позовної заяви позивач посилається на обставину ознайомлення 21.07.2020 з матеріалами виконавчого провадження № 61187219, під час якого позивач дізналася про існуванння оскаржуваної нею вимоги про сплату недоїмки. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом, а наявність виконавчого документа у матеріалах виконавчого провадження є обов`язковою. У зв`язку з цим посилання позивача на неможливість подання до суду копії оскаржуваної вимоги є необгрунтованим.

Позивач заявила клопотання про витребування у відповідача вимоги від 13.08.2019 №Ф-71618-17У.

Відповідно до частини другої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Посилаючись на вжиття заходів, спрямованих на отримання копії вимоги, позивач не конкретизувала, які саме заходи вона вживала, а також яким чином обмежувальні заходи у зв`язку з карантином вплинули на можливість подання копії оскаржуваної нею вимоги, не подала доказів на підтвердження неможливості виконання ухвали суду в цій частині та не обгрунтувала неможливість подання копії вимоги, незважаючи на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження з її примусового виконання.

Отже, неподання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням у ній поважних причин його пропуску з посиланням на докази та з долученням цих доказів до заяви, а також належним чином засвідченої копії оскаржуваної позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) свідчить про неусунення недоліків позовної заяви.

Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Надані позивачем дані з веб-сайту АТ "Укрпошта" свідчать про вручення позивачу копії ухвали про залишення позовної заяви без руху 02.10.2020, а відбиток штампу поштового відділення на конверті, в якому до суду надійшли документи на виконання зазначеної ухвали, підтверджує дату їх направлення - 12.10.2020.

Тобто документи на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивач подала до відділення поштового зв`язку вчасно, але, як установив суд вище, позивач не в повному обсязі усунула недоліки позовної заяви, що унеможливлює прийняття її до розгляду.

Отже, позовну заяву належить повернути.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі вищезазначеного, керуючись пунктом першим частини четвертої статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву і додані до неї матеріали повернути.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна