Справа № 826/15917/18
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 826/15917/18

адміністративне провадження № К/9901/25725/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевірив касаційну скаргу представника Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» - адвоката Козачук Наталії Юріївни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі №826/15917/18 за позовом ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України», третя особа: Рада адвокатів м. Києва про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України», у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо оприлюднення (в тому числі шляхом приховування) інформації з набору відритих даних у вигляді Єдиного реєстру адвокатів України, розміщеному на веб-порталі www.unda.org.ua, публічної інформації щодо позивача;

- зобов`язати відповідача відкрити (в тому числі шляхом відновлення) для публічного доступу відомості про позивача в Єдиному реєстрі адвокатів України, зокрема шляхом надання відкритого доступу до них користувачам офіційного веб-порталу Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України».

27 квітня 2020 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у задоволенні позову відмовлено.

02 вересня 2020 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо оприлюднення інформації з набору відритих даних у вигляді Єдиного реєстру адвокатів України, розміщеному на веб-порталі www.unda.org.ua, публічної інформації щодо позивача.

Зобов`язано відповідача відкрити (в тому числі шляхом відновлення) для публічного доступу відомості про позивача в Єдиному реєстрі адвокатів України, зокрема шляхом надання відкритого доступу до них користувачам офіційного веб-порталу Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України».

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 174,00 (одна тисяча сто сімдесят чотири) гривні за рахунок асигнувань Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» (вул. Борисоглібська, 3, 2-й поверх, м. Київ, 04070, ).

На вказані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду представник відповідача подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 08 жовтня 2020 року.

У касаційній скарзі представник відповідач посилається на абзац 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), як на підставу касаційного оскарження судових рішень.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Разом з тим, зі змісту касаційної скарги вбачається, що відповідач оскаржує судові рішення, зазначені у частині першій статті 328 КАС України.

Відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Представник відповідача у касаційній скарзі не обґрунтував наявність підстав для відкриття касаційного провадження, визначених абзацом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, при оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, а лише обмежився цитуванням абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України, у якому наведені підстави касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій вказаної статті. Посилання заявника касаційної скарги на приписи статті 242 КАС України також не доводить визначення підстав касаційного оскарження.

Крім того, у разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставини справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Подана касаційна скарга представника відповідача містить лише виклад обставини справи, цитати нормативних актів, та незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням представником відповідача у касацій скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених абзацом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» - адвоката Козачук Наталії Юріївни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі №826/15917/18 за позовом ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України», третя особа: Рада адвокатів м. Києва про зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова