Справа № 520/4333/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 жовтня 2020 р. № 520/4333/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого - судді Бідонька А.В.,

при секретарі судового засідання - Дронь А.В.,

за участю:

представника позивача - Казьміної С.В.,

представника відповідача - Гунченко М.Ю.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 49240.40 грн., N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 4180.93 грн., N0- 2034 від 21.02.2019 року на суму 31060,99 грн., N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 11366.32 грн., N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 4661,20 грн., N 0031289- 5706-2034 від 21.02.2019 року на суму 2196,57 грн., N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 3380,48 грн.. N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 3730.45 грн., N 0031292- 5706-2034 від 21.02.2019 року на суму 3540.57 грн., N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 37743,77 грн. та податкову вимогу Головного управління ДПС у Харківській області № 455-53 від 14.01.2020 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на підпункт «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 ст. 266 ПК України, відповідно до якого не є об`єктом оподаткування об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність в малих архітектурних формах та на ринках.

Адреси об`єктів нерухомого майна на які відповідачем, оспорюваними повідомленнями - рішеннями. здійснено нарахування податку на нерухоме майно, збігаються з адресою земельної ділянки, що належить позивачу на праві власності та на якій розташований ринок сільськогосподарської продукції та мають додаткову буквено-цифрову літеру, призначену для їх відмінності, як окремих об`єктів розташованих на одній земельній ділянці. Вважає, що відповідач при нарахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, проігнорував факт розташування ринку сільськогосподарської продукції за адресою, що збігається з адресою кожного із зазначених об`єктів нерухомого майна, зазначеній в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чим і користувався Відповідач при нарахуванні вказаного податку.

Вважає, що об`єкти нерухомого майна, на які відповідач податковими повідомленнями - рішеннями від 21.02.2019 р. N 0-2034. N0-2034. N 0-2034. N0-2034. N 0-2034, N 0-2034. N 0-2034. N0-2034. N 0-2034. N 0-2034 здійснив нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, підпадають під ознаки об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування відповідно п.п. "е" п.п. 266.2.2. п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 відкрито провадження у даній справі.

Відповідачем надано відзив на позов, в якому ГУ ДПС у Харківській області з вимогами заявленого позову не погоджується, вважає, що доводи, викладені у позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи. (а.с. 168-170) Повідомив суд про те, що згідно інформації, наявної в Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта, за гр. ОСОБА_1 значиться: нежитлові приміщення АДРЕСА_3, буд. 17 а/8 , 17 а/16 , 17/6, 17 а/5 , 17 а/18, 17 6/4-1, 17 6/3, 17 а/19, 17 а/19, 17 а/19.

Згідно з технічними паспортами та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта цільовим призначенням дані нежитлові приміщення є магазинами, складами магазинів, громадськими вбиральнями та медичними пунктами та пунктами громадського порядку.

Також, ОСОБА_1 , згідно з ідентифікаційними даними, зареєстрований як фізична особа-підприємець за видами діяльності (КВЕД): 46.19 «Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту»; 46.90 «Неспеціалізована оптова торгівля»; 47.89 «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами»; 47.99 «Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами»; 63.99 «Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.»; 2.30 «Організування конгресів і торговельних виставок»; 82.99 «Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.» та основним видом діяльності е 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна».

Вважає, що контролюючим органом правомірно застосовано ставку 1%, визначену Рішенням Кулиничівської селищної ради від 21.08.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в адміністративному позові, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог пославшись на обставини, викладені у відзиві на адміністративний позов та наданих письмових поясненнях, зазначив, що застосування пункту «є» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України можливе у разі дотримання відповідних умов, зокрема, ознака місця здійснення діяльності власником нерухомого майна - в малій архітектурній формі та на ринку. Тобто, в такому випадку законодавець надає пільгу зі сплати податку на нерухомість залежно від місця розташування об`єкта нежитлової нерухомості. Повідомив суд про те, що основним видом діяльності позивача є «надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна», а відтак позивач отримує прибуток за надання в оренду таких приміщень, а не за використанням його за цільовим призначенням.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно інформації, наявної в Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта, за гр. ОСОБА_1 значиться: нежитлові приміщення АДРЕСА_3, буд. 17 а/8 , 17 а/16. 17/6, 17 а/5, 17 а/18, 17 6/4-1, 17 6/3, 17 а/19, 17 а/19, 17 а/19.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач у 2018 році був власником наступних об`єктів нерухомого майна, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 200158503 від 13.02.2020 р.:

- Нежитлової будівлі склад літ "У-1 загальною площею 1322.6 кв.м. за адресою АДРЕСА_5 . реєстраційний номер майна 26895316;

- Нежитлової будівлі громадська вбиральня загальною площею 112.3 кв.м. за адресою АДРЕСА_6 . реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1;

- Нежитлової будівлі склад літ. "0-1" загальною площею 305.3 кв.м. за адресою АДРЕСА_7 . реєстраційний номер майна 26888614;

- Нежитлової будівлі медичний пункт та пункт громадського порядку загальною площею 125.2 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 . реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1;

- Нежитлової будівлі магазин № 1 в будівлі літ "Г-1/2" загальною площею 59 кв.м. за адресою АДРЕСА_8 . реєстраційний номер майна 26895404;

- Нежитлової будівлі магазин №1 в будівлі літ 'Т-1/1" загальною площею 90.80 кв.м. за адресою АДРЕСА_8 . реєстраційний номер майна 26895345:

- Нежитлової будівлі громадська вбиральня загальною площею 100.2 кв.м. за адресою АДРЕСА_10 . реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1;

- Нежитлової будівлі магазин № 2 в будівлі літ. "Г-1/Г загальною площею 95.1 кв.м. за адресою АДРЕСА_8 . реєстраційний номер майна 26895369;

- Нежитлової будівлі склад магазинів загальною площею 1013.8 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 . реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Загальна площа об`єкта за податковим повідомленням-рішенням від 21.02.2019 № 0-2034 на суму 31060,99 гривень розраховувалась відповідно до інформації, наявної в Реєстрі прав власності на нерухоме.

Згідно довідки КП «ХРБТІ» від 23.05.2017 року нежитлові будівля блоку магазинів літ. «А-1», розташованої за адресою АДРЕСА_9 зареєстровані за гр. ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності САВ №79397 виданого Кулиничівською селищною радою 09.12.2018 року.

Відповідно до матеріалів технічної інвентаризації нежитлова будівля блоку магазинів літ. «А-1» загальною площею - 826,20 кв.м., складається з нежитлових приміщень. Загальна площа будівлі літ. «А-1» зменшилась на 8,10 кв.м. внаслідок улаштування допоміжних перегородок та додаткового оздоблення.(а.с.33-54).

Головним управлінням ДПС у Харківській області були винесені відносно позивача податкові повідомлення - рішення про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 р. на загальну суму 151101,68 грн., розташоване за адресою: АДРЕСА_3, буд. 17 а/8 , 17 а/16 , 17/6, 17 а/5, 17 а/18, 17 6/4-1, 17 6/3, 17а/19, 17 а/19, 17 а/19, а саме: N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 49240.40 грн., N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 4180.93 грн., N0- 2034 від 21.02.2019 року на суму 31060,99 грн., N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 11366.32 грн., N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 4661,20 грн., N 0031289- 5706-2034 від 21.02.2019 року на суму 2196,57 грн., N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 3380,48 грн.. N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 3730.45 грн., N 0031292- 5706-2034 від 21.02.2019 року на суму 3540.57 грн., N 0-2034 від 21.02.2019 року на суму 37743,77 грн. та в подальшому ГУ ДПС у Харківській області складено податкову вимогу № 455-53 від 14.01.2020 р.

Перевіряючи оскаржувані рішення та вимогу на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Згідно статті 265 ПК України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки регламентується ст. 266 ПКУ.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПКУ платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості

Статтею 266 ПК України визначено платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, об`єкти оподаткування, базу оподаткування, а також пільги із сплати цього податку.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно підпункту 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Підпунктом 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що об`єкти нежитлової нерухомості - це будівлі, приміщення, що не віднесені, відповідно до законодавства, до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Відповідно до пп. "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (далі - податок на нерухомість), об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність в малих архітектурних формах та на ринках.

З метою визначення механізму реалізації зазначеної норми, необхідно з`ясувати правовий статус об`єктів нерухомості, які вона охоплює. Йдеться про дві категорії відповідних об`єктів, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу: (1) малі архітектурні форуми (далі - МАФ) та (2) інші об`єкти нерухомості, розташовані на ринках.

Аналіз норми підпункту е) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачає застосування даної пільги за таких умов:

- Об`єктний склад: об`єкти нежитлової нерухомості.

- Суб`єктний склад: суб`єкти господарювання малого та середнього бізнесу

- Місце проведення діяльності: малі архітектурні форми та ринки.

Системне тлумачення підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України свідчить про те, що законодавець у кожному буквеному пункті (від «а» до «л») передбачив чіткі умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Кожен з цих випадків не підлягає розширювальному тлумаченню. Аналіз пункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України свідчить про те, що однією з істотних умов для звільнення від оподаткування відповідно до підпункту е) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України виступає ознака місця здійснення діяльності власником нерухомого майна - в малій архітектурній формі та на ринку. Отже, встановленими приписами законодавства надається пільга зі сплати податку на нерухомість залежно від місця розташування об`єктів нежитлової нерухомості.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року №507, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу 1230 "Будівлі торгівельні" відносить до різних підкласів "Торгові центри, універмаги, магазини» (підклас 1230.1) та "Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків" (підклас 1230.2). За таких обставин, об`єкт оподаткування, який, класифікується у підкласі "Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків" (підклас 1230.2), проте територіально розташований поза межами будь-яких ринків, не може бути ідентифікованим як об`єкт нерухомості, на який поширюється дія податкової пільги в значенні "на ринках".

Разом з тим єдине чинне визначення терміну "ринок" містять Правила торгівлі на ринках, затверджені наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002 р. № 57/188/84/105 (далі - Наказ). Зокрема, ринком вважається "суб`єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов`язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій".

Таким чином, умова податкової пільги "на ринках" може поширюватися на об`єкти нерухомості, які є об`єктом права власності суб`єктів господарювання, що утворені та зареєстровані в установленому порядку як ринки і належать до категорій суб`єктів господарювання малого та середнього бізнесу.

Одночасно з тим податкова пільга застосовує термін "мала архітектурна форма".

Відповідно до частини другої статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою.

До малих архітектурних форм, зокрема, належать: альтанки, павільйони, навіси: вуличні меблі (лавки, лави, столи); огорожі, ворота, грати; декоративна та ігрова скульптура; сходи, балюстради та інші елементи благоустрою, визначені законодавством.

Застосовуючи термін "мала архітектурна форма", податкова преференція встановлює обмеження її застосування до об`єктів нежитлової нерухомості площею 30 м2 незалежно від функціонального використання земельної ділянки, на якій розміщено такий об`єкт, наприклад, "Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури" (підрозділ 03.10 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсі в від 23.07.2010 р. № 548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 р. за № 1011/18306). Отже, зважаючи на приписи пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Кодексу щодо недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації, норма уточнення щодо виключення із об`єкта оподаткування податком об`єктів нежитлової нерухомості "на ринках", може бути поширеною на об`єкти нежитлової нерухомості елементів торгової мережі ринку, площа яких не перевищує площі малої архітектурної форми.

Відповідно до п. 10.3 ст. 10 ПКУ питання щодо встановлення податку на майно, в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки вирішують місцеві ади в межах повноважень.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп. 266.5.1. і. 266.5 ст. 266 ПКУ).

Згідно ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2018 рік Кулиничівською селищною радою від 21.08.2017 року, для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб із розрахунку за 1 кв.м. бази оподаткування в розмірі: 1% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року для категорій «будівлі торговельні», «будівлі торговельні та склади».

З огляду на викладене, контролюючим органом застосовано ставку 1%, визначену Рішенням Кулиничівської селищної ради від 21.08.2017 року.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 21.02.2019 року № 0-2034, яким позивачу нараховано податкових зобов`язань на суму 31060,99 грн. , судом зазначається наступне.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-УІІІ, у 2018 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становила 3723 грн. Таким чином, ставка податку для об`єктів житлової нерухомості у 2018 році становить - 37,23 грн. за 1 кв. м (3723*1% = 37,23), а тому, оскільки загальна площа об`єкта складає 834,3 кв. м., то сума податкових зобов`язань склала 31060,99 грн. (834,30 кв. м. *37,23 (ставка податку).

В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно довідки КП «ХРБТІ» від 23.05.2017 року нежитлові будівля блоку магазинів літ. «А-1», розташованої за адресою АДРЕСА_9 зареєстровані за гр. ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності САВ №79397, виданого Кулиничівською селищною радою 09.12.2018 року.

Відповідно до матеріалів технічної інвентаризації нежитлова будівля блоку магазинів літ. «А-1» загальною площею - 826,20 кв.м., складається з нежитлових приміщень. Загальна площа будівлі літ. «А-1» зменшилась на 8,10 кв.м. внаслідок улаштування допоміжних перегородок та додаткового оздоблення.

Відповідно до абз. в) пп. 14.1.129-1 п.14.1. ст. 14 ПКУ будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі та громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування.

Згідно з технічними паспортами та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта цільовим призначенням дані нежитлові приміщення є магазинами, складами магазинів, громадськими вбиральнями та медичними пунктами та пунктами громадського порядку.

Також, ОСОБА_1 , згідно з ідентифікаційними даними, зареєстрований як фізична особа-підприємець за видами діяльності (КВЕД): 46.19 «Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту»; 46.90 «Неспеціалізована оптова торгівля»; 47.89 «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами»; 47.99 «Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами»; 63.99 «Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.»; 82.30 «Організування конгресів і торговельних виставок»; 82.99 «Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.» та основним видом діяльності е 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна».

З аналізу вимог пункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можна зробити висновок, що не є об`єктом оподаткування об`єкти нежитлової нерухомості які: по-перше, використовуються суб`єктами господарювання у власній діяльності та по-друге, за цільовим призначенням відносяться до категорії будівель «будівлі торговельні».

Як встановлено в ході розгляду справи, згідно з поданими деклараціями ОСОБА_1 , позивачем у 2018 році отримувався дохід саме від надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, що унеможливлює застосування пільги, передбаченої підпунктом «е» підпункту 266.2.2 у 266.2 статті 266 ПК України.

Таким чином, твердження позивача щодо розповсюдження на спірні правовідносини положень пункту "є" підпункту 266.2.2. пункту 266.2статті 266 ПК України є помилковими та не приймаються судом до уваги, оскільки судовим розглядом встановлено, що зазначені приміщення позивач не використовував у власній господарській діяльності, а отримував з них дохід, здаючи ці приміщення в оренду.

Таким чином, посилання позивача на норми пп. «е» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України як на підставу для звільнення від оподаткування є, у даному випадку, неправомірним.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про наявність у позивача відповідного обов`язку зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, а тому податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №0-2022 від 20.08.2019 є правомірними, прийнятими відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, а тому не підлягає скасуванню, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У повному обсязі рішення виготовлено 20 жовтня 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.