Справа № 520/12892/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Біленський О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 р. Справа № 520/12892/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2020, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.03.20 по справі № 520/12892/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фітокорм"

до Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України

про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фітокорм" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Харківській області, в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відмову в реєстрації податкових накладних №1313277/41714850 від 23.10.2019 року;

- визнати неправомірними та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відмову в реєстрації податкових накладних №1322876/41714850 від 05.11.2019 року, №1318493/41714850 від 30.10.2019 року, №1323658/41714850 від 06.11.2019 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України (, 04053, м. Київ, Львівська площа,8) зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №2 від 08.10.2019 року, №3 від 11.10.2019 року, №4 від 16.10.2019 року, №6 від 23.10.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ТОВ «ФІТОКОРМ» є юридичною особою приватного права, що було створено 07.11.2017 року. Між ТОВ «ФІТОКОРМ» та ТОВ БОРИСПІЛЬСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД (код 42362447) укладено договір поставки №76/БКЗ від 07.06.2019 року, відповідно до умов якого позивач є постачальником. В межах вказаної угоди, на виконання норм податкового законодавства, позивач подав на реєстрацію податкові накладні №2 від 08.10.2019 року, №4 від 16.10.2019 року, №6 від 23.10.2019 року за першою подією - поставка товару. Також, згідно умов Договору поставки №47 від 19.03.2019 року, підписаного між позивачем та ТОВ «ЗАВОД КИЇВ КОМБІКОРМ» (код 42341390) 11.10.2019 року здійснено поставку метіоніну у кількості 5 тон та за першою подією позивачем оформлено та подано на реєстрацію податкову накладну №3 від 11.10.2019 року. Однак, відповідачами були прийняті рішення про зупинення реєстрації вказаних податкових накладних відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, ПН відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та документи. Позивачем через електронний кабінет було подано пояснення та копії всіх документів на підтвердження господарських операцій. За результатами розгляду наданих позивачем пояснень та документів, відповідачами прийняті оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Позивач вважає оскаржувані рішення протиправними та незаконними, такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства, не відповідають фактичним обставинам справи, є невмотивованими та порушують права платника податку. З огляду на викладене позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року позовні вимоги було задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відмову в реєстрації податкових накладних №1313277/41714850 від 23.10.2019 року.

Визнано неправомірними та скасовано рішення комісії Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відмову в реєстрації податкових накладних №1322876/41714850 від 05.11.2019 року, №1318493/41714850 від 30.10.2019 року, №1323658/41714850 від 06.11.2019 року.

Зобов`язано Державну податкову службу України (, 04053, м. Київ, Львівська площа,8) зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №2 від 08.10.2019 року, №3 від 11.10.2019 року, №4 від 16.10.2019 року, №6 від 23.10.2019 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ТОВ «ФІТОКОРМ» є юридичною особою приватного права, що було створено 07.11.2017 року. Видами діяльності підприємства є: Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; Код КВЕД 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; Код КВЕД 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; Код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

З наявних матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФІТОКОРМ» та ТОВ БОРИСПІЛЬСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД (код 42362447) укладено договір поставки №76/БКЗ від 07.06.2019 року, відповідно до умов якого позивач є постачальником.

08.10.2019 року позивачем здійснено поставку 5тон метіоніну (товар за договором). За першою подією сформовано податкову накладну №2 від 08.10.2019 року. Відповідно до п.6.6. договору термін оплати не настав. Товар поставлявся на умовах DАР, поставка здійснена перевізником ФОП ОСОБА_1 згідно ТТН №07101901 від 07.10.19 року. Дата відвантаження 08.10.2019 року. Товар за даним договором було придбано позивачем згідно контракту з АО «Волжский Оргсинтез» та ВМД 045536 від 26.08.2019 року.

В межах вказаної угоди, на виконання норм податкового законодавства, позивач подав на реєстрацію податкову накладну №2 від 08.10.2019 року.

Позивачем було отримано квитанцію про зупинення реєстрації ПН відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України, ПН відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та документи.

17.10.2019 року через електронний кабінет позивачем було надано пояснення та документальне підтвердження стосовно господарської операції за ПН №2. На підтвердження господарської операції за ПН № 2 позивачем було надано всі необхідні документи, що відображено в документах довільного характеру, що є обов`язковим документом для подання пояснень підприємством.

23.10.2019 року через електронний кабінет позивачем отримано рішення №1313277/41714850 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 08.10.2019 року з причин ненадання платником податків первинних документів: документів, що підтверджують відповідність продукції.

Також судом встановлено, що згідно умов Договору поставки №76/БКЗ від 07.06.2019 року з ТОВ БОРИСПІЛЬСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД (код 41714850) позивач здійснив поставку 6 тон метіоніну. За першою подією сформована та подана на реєстрацію ПН № 4 від 16.10.2019 року, тобто за фактом поставки товару. Поставка на адресу покупця здійснена перевізником ФОП ОСОБА_2 згідно ТТН № 15101901 від 15.10.2019 року. Дата відвантаження - 16.10.2019 року. Згідно умов договору оплата за товар здійснюється з відстрочкою платежу. Поставлений товар придбано за контрактом з АТ «Волжский Оргсинтез» згідно ВМД 048534 від 12.09.2019 року.

Реєстрація ПН № 4 була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, ПН відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та документи.

22.10.2019 року через електронний кабінет позивачем було подано пояснення та копії всіх документів на підтвердження господарської операції.

30.10.2019 року позивачем отримано рішення №1318493/41714850 про відмову в реєстрації ПН №4 у зв`язку з ненаданням документів: документи, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування та інш. Конкретно яких документів не надано в рішенні відомості відсутні.

Також судом встановлено, що згідно умов Договору поставки № 76/БКЗ від 07.06.2019 року з ТОВ БОРИСПІЛЬСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД (код 41714850) позивач здійснив поставку 6 тон метіоніну. За першою подією сформована та подана на реєстрацію ПН №6 від 23.10.2019 року, тобто за фактом поставки товару. Поставка на адресу покупця здійснена перевізником ФОП ОСОБА_1 згідно ТТН № 22101902 від 22.10.2019 року. Дата відвантаження - 23.10.2019 року. Згідно умов договору оплата за товар здійснюється з відстрочкою платежу. Поставлений товар придбано за контрактом з АТ «Волжский Оргсинтез» згідно ВМД 048534 від 12.09.2019 року.

Реєстрація ПН №6 була зупинена, отримано квитанцію про зупинення реєстрації відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, ПН відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та документи.

29.10.2019 року через електронний кабінет позивачем було подано пояснення та копії всіх документів на підтвердження господарської операції.

06.11.2019 року позивачем отримано рішення №1323658/41714850 про відмову в реєстрації ПН №6 у зв`язку з ненаданням документів: документи, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування та інш. Конкретно яких документів не надамо в рішенні відомості відсутні.

Також, згідно умов Договору поставки №47 від 19.03.2019 року, підписаного між позивачем та ТОВ «ЗАВОД КИЇВ КОМБІКОРМ» (код 42341390) 11.10.2019 року здійснено поставку метіоніну у кількості 5 тон та за першою подією позивачем оформлено та подано на реєстрацію податкову накладну №3 від 11.10.2019 року. Згідно умов п.6.6. договору, термін оплати за поставлений товар ще не настав. Товар поставлено на умовах DАР перевізником ФОП ОСОБА_2 згідно ТТН №10101901 від 10.10.2019 року, дата відвантаження - 11.10.2019 року. Товар, що поставлявся, придбано за контрактом з АТ «Волжский Оргсинтез» на підставі ВМД 045536 від 26.08.2019 року та ВМД 048534 від 12.09.2019 року.

Реєстрація ПН №3 була зупинена, отримано квитанцію про зупинення реєстрації відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, ПН відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та документи.

28.10.2019 року через електронний кабінет позивачем було подано пояснення та копії всіх документів на підтвердження господарської операції.

05.11.2019 року позивачем отримано рішення №1322876/41714850 про відмову в реєстрації ПН №3 у зв`язку з ненаданням документів: документи, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування та інш. Конкретно яких документів не надано в рішенні відомості відсутні.

Позивач не погодився із такими діями та рішеннями податкового органу та оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної, а також, що відповідачем не надано до суду доказів подання платником податку контролюючому органу копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно скасуванню не підлягає, з таких підстав.

Суд зазначає, що відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З огляду на факт відвантаження товарів, позивачем було складено податкові накладні №2 від 08.10.2019 року, №3 від 11.10.2019 року, №4 від 16.10.2019 року, №6 від 23.10.2019 року та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Суд зазначає, що в момент виникнення у ТОВ «Фітокорм» податкових зобов`язань згідно вимог Податкового Кодексу України, позивачем було складено відповідні податкові накладні у відповідності до вимог ст. 201 Податкового кодексу України та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Колегією суддів встановлено, що реальність здійснення господарської операції підтверджується усіма необхідними документами. ТОВ «Фітокорм» своєчасно за встановленою формою та в повному обсязі, у відповідності до приписів пунктів 15 та 16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Постановою КМУ від 21.02.2018 №117 та пп. 201.16.1, пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України подано ГУ ДФС у Харківській області інформацію та документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення господарських операцій та є достатніми для прийняття відповідачами рішення про реєстрацію податкових накладних.

Колегією суддів досліджено первинні документи, надані позивачем до контролюючого органу разом з поясненнями, а саме:

- стосовно ПН №2: Додаткова угода № 2 від 12.12.2018 р. до контракту № 48-319 від 27.06.2018 р., контракт № 48-319 від 27.06.2018 р., протокол погодження до контракту, ВМД від 28.08.2019 р., платіжне доручення № 5 від 14.08.19 р., декларація на товар, лист від 21.08.19 №48/212, заказ № 26, інвойс № 93 від 08.07.19, СМР, сертифікат якості № 802, договір поставки №76/БКЗ від 06.06.19 р. з додатком, рахунок-фактура № СФ-0000083 від 07.10.19 р., ВН №РН-0000083 від 08.10.19 р., довіреність №БК-524, рахунок-фактура №08/10/19/1, ТТН№ 010901 від 07.10.2019 р., заявка №07/10/02 від 07.10.2019 р., платіжне доручення №151, договір суборенди приміщення №10-2017 від 10.11.17 р. з додатками Акт №1145 від 30.09.2019 р., платіжне доручення № 94 від 05.09.19 р., платіжне доручення № 133 від 02.10.19 р.;

- стосовно ПН №3: додаткова угода № 2 від 12.12.2018 р. до контракту № 48-319 від 27.06.2018, контракт № 48-319 від 27.06.2018 р., протокол погодження до контракту, ВМД від 28.08.2019 р., платіжне доручення № 5 від 14.08.19 р., декларація на товар, лист від 21.08.19 №48/212, заказ № 26, інвойс № 93 від 08.07.19., СМР, сертифікат якості № 802, ВМД від 12.09.19 р., лист від 06.09.19 р., декларація на товар, лист від 11.09.19 р. №48/235, лист віл 10.09.2019 р. №48/233, заказ № 27, платіжне доручення № 6 від 22.08.19 р., інфойс № 118 ві 03.09.19 р., СМР, сертифікат якості №886, договір поставки № 47 від 19.03.19 р., видаткова накладна №РН-0000084, довіреність №285, рахунок-фактура №СФ-0000084, видаткова накладна №РН-0000084, рахунок-фактура №179, акт №111001, заявка №10/10/03 від 10.10.19 р., ТТН №10101901 від 10.10.19 р., платіжне доручення № 159 від 22.10.19 р., договір суборенди приміщення №10-2017 від 10.11.17 р. з додатками, акт №1145 від 30.09.2019 р., платіжне доручення № 94 від 05.09.19 р., платіжне доручення №133 від 02.10.19 р.;

- стосовно ПН № 4: додаткова угода № 2 від 12.12.2018 р. до контракту № 48-319 від 27.06.2018 р., контракт № 48-319 від 27.06.2018 р., протокол погодження до контракту, ВМД від 12.09.2019 р., лист від 06.09.19 №212/453, ВМД, лист від 11.09.19 р. №48/235, лист від 10.09.10 р. №48/233, заказ № 27, платіжне доручення №6 від 22.08.19 р., інвойс №118 від 03.09.19 р., СМР, сертифікат якості №886, договір поставки №76/БКЗ від 07.06.19 р. з додатками, рахунок - фактура №СФ-0000085, видаткова накладна № РН-0000085, довіреність № БК-547, рахунок-фактура №182 від 16.10.19 р., акт №161-1 до договору перевезення вантажів №24/04/01 від 24.04.18 р., ТТН №15101901 від 15.10.19 р., заявка № 15/10/03 від 15.10.19 р., платіжне доручення №154 від 21.10.19 р., договір суборенди приміщення №10-2017 від 10.11.17р. з додатками, акт №1145 від 30.09.2019 р., платіжне доручення № 94 від 05.09.19 р., платіжне доручення №133 від 02.10.19 р.;

- стосовно ПН №6: додаткова угода № 2 від 12.12.2018 р. до контракту № 48-319 від 27.06.2018 р., контракт №48-319 від 27.06.2018 р., протокол погодження до контракту, ВМД від 12.09.2019 р., лист від 06.09.19 №212/453, ВМД, лист від 11.09.19 р. №48/235, лист від 10.09.10 р. №48/233, заказ №27, платіжне доручення № 6 від 22.08.19 р., інвойс № 118 від 03.09.19 р., СМР, сертифікат походження №18, сертифікат якості № 886, договір поставки №76/БКЗ від 07.06.19 р. з додатками, рахунок-фактура №СФ-0000087, видаткова накладна № РН-0000087, довіреність №БК-586, рахунок-фактура №23/10/19/1, акт виконаних робіт від 23.10.19 р., заявка від 22/10/03 від 22.10.2019 р., ТТН №22101902 від 22.10.19 р., платіжне доручення № 160 від 28.10.19 р., договір суборенди приміщення №10-2017 від 10.11.17 р. з додатками, акт №1145 від 30.09.2019 р., платіжне доручення № 94 від 05.09.19 р., платіжне доручення № 133 від 02.10.19 р.

Копії наданих з боку ТОВ «Фітокорм» первинних документів не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 201.1 ст. ПК України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. Жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами правочину, відповідності правочину вимогам закону відповідачами не пред`являлось.

Так, відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі Порядок № 117).

За наведеними визначеннями в п.2 Порядку № 117, зупинення реєстрації - критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик, моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 5, 6 цього Порядку № 117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку № 117 встановлено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, зазначаються у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка (квитанція) надсилається платнику податку (п.п.13 ,14 Порядку зупинення реєстрації).

Також, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування міститься пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку. Рішення комісії центрального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено у судовому порядку (п.27 Порядку № 117).

Однак, окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Судом встановлено, що в порушення вищевказаних норм податковим органом не зазначено у квитанціях конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), на підставі якого здійснено зупинення реєстрації Податкових накладних.

Контролюючим органом у квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критерію ризиковості платника податку, визначених п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Водночас, п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків: платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений п.п.1.6 п.1 Критеріїв, а і відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Відповідно до п. 3 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 17 Порядку № 117 рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування. Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії. Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена (п. 19 Порядку роботи комісій).

Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності, шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні) п.21 Порядку роботи комісій.

За приписами п.18 Порядку № 117 роботи комісій Порядок взаємодії комісії контролюючого органу, структурних підрозділів та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС затверджується ДФС.

Відповідно до пункту 6 Порядку взаємодії Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 03.08.2018 року №523, комісіями регіонального рівня здійснюється: розгляд питань щодо внесення/виключення платників податку до (з) переліку ризикових платників податків згідно з пунктом 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі - Критерії); розгляд наданої Комісією ДФС інформації по платниках з ознаками ризиковості в день її надходження, внесення таких платників податку до переліку ризикових платників податків, а в разі прийняття відповідного рішення - виключення платників податку з переліку ризикових платників податків.

Відповідно до п. 7 Порядку взаємодії засідання комісій регіонального рівня щодо розгляду питань про внесення/виключення платників податку до (з) переліку ризикових платників податків проводиться згідно з Порядком роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117.

Згідно п.п. 8, 9 Порядку взаємодії до протоколу засідання комісій регіонального рівня обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків внесено до переліку ризикових платників податків; інша інформація, що розглядається комісіями регіонального рівня.

Інформація щодо внесення/виключення платників податку до (з) переліку ризикових платників податків згідно з пунктом 1.6 Критеріїв вноситься секретарями комісій регіонального рівня до АІС "Податковий блок".

Відповідно до алгоритму дій співробітників оперативних підрозділів при формуванні облікової картки та внесенні інформації до переліку ризикових платників податків (додаток 3), відповідальна особа (член комісії регіонального рівня) формує облікову картку в електронному вигляді у формі згідно з додатком 4 до Порядку.

Суд зазначає, що позивачем направлено податковому органу пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 140/2160/18.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Проте, в даному випадку відповідачем було порушено наведені вимоги законодавства, оскільки рішення відповідачів містять лише загальне твердження про ненадання документів, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії, не надані, без з`ясування специфіки проведених господарських операцій.

Окрім цього, посилання Головного управління ДПС у Харківській області щодо ненадання позивачем документів на підтвердження відповідності продукції, наявність яких передбачена договором та/або законодавством не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивачем до пояснень було надано сертифікат походження та сертифікат якості №802 на товар, що не заперечувалось сторонами під час розгляду справи.

Відповідно, під час прийняття оскаржуваних рішень, відповідачами не взято до уваги інформацію, повідомлену позивачем та не проведено відповідний аналіз наданих ним документів.

Посилання відповідачів, як на підставу для відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури / інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується наданими позивачем документами до пояснень.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Відповідачем не надано до суду доказів подання платником податку контролюючому органу копій документів, які складені з порушенням законодавства, а тому оскаржувані рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відмову в реєстрації податкових накладних №1313277/41714850 від 23.10.2019 року та рішення комісії Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відмову в реєстрації податкових накладних №1322876/41714850 від 05.11.2019 року, №1318493/41714850 від 30.10.2019 року, №1323658/41714850 від 06.11.2019 року є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено, а тому є такими, що підлягають скасуванню.

Суд зазначає, що реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п.28 Постанови №117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п`яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

Таким чином, нормами Податкового Кодексу України та Постанови №117 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами ч.1,2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини N 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними.

Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Також суд керується приписами ч. 4 ст. 245 КАС України, за змістом якої у разі визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням викладеного суд також погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №2 від 08.10.2019 року, №3 від 11.10.2019 року, №4 від 16.10.2019 року, №6 від 23.10.2019 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 по справі № 520/12892/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко