Справа № 300/1993/20
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1993/20 пров. № А/857/11247/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 300/1993/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування висновку атестаційної комісії (ухвала постановлена у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області судом у складі головуючого судді Чуприни О.В.. у порядку письмового провадження 25 серпня 2020 року), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (надалі також відповідач), в якому просив суд скасувати висновок атестаційної комісії від 13.01.1998.

У позовній заяві позивач вказував на поважні причини пропуску строку звернення до суду із даним адміністративним позовом та просив його поновити.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з підстав, визначених у позовній заяві від 08.08.2020, позовну заяву залишено без руху і надано десятиденний строк з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, а саме: подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших поважних підстав для поновлення такого строку.

20.08.2020 від позивача в суд першої інстанції надійшла заява від 20.08.2020 про поновлення строку на звернення до суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування висновку атестаційної комісії від 13.01.1998 повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове про направлення справи на продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачем станом на 2014 рік у справі № 809/3581/14 (провадження 809/3581/14) оскаржувалася бездіяльність саме Міністра оборони України в частині не проведення службового розслідування за фактом незаконного звільнення з військової служби та скасування наказу від 08.05.1998 № 0123 про звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, тобто мав місце цілком інший спір, який жодним чином не пов`язаний оскарженням самого висновку атестаційної комісії. Також зазначає, що у поданій в серпні 2020 році позовній заяві оскаржується висновок атестаційної комісії через призму саме дій військової частини НОМЕР_1 , коли остання вчиняла дії щодо позивача під час проходження ОСОБА_1 військової служби.

Наголошує, що відсутній будь-який документ, який засвідчує обставину ознайомлення позивача із висновком атестації після 13.04.1998.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до вимог абзацу першого частини другої статті 312 КАС України.

З врахуванням необхідності при розгляді апеляційної скарги оцінити виключно висновки суду, виходячи з наявних матеріалів справи та доводів апелянта, апеляційним судом відхилено клопотання апелянта щодо розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з його участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких мотивів.

Постановляючи оскаржуване судове рішення, суддя виходив з того, що, виходячи з положень статті 122 КАС України, доводи і аргументи, викладені ОСОБА_1 у заявах від 08.08.2020 і від 20.08.2020, є необґрунтованими, наслідком чого є висновок суду про пропущення позивачем місячного строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, та, перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм процесуального права і правової оцінки обставин справи у межах, визначених статтею 308 КАС України, зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Обговорюючи поважність причин пропущення строку звернення до суду, колегія суддів суду апеляційної інстанції бере до уваги те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду в розумінні статті 123 КАС України можуть визнаватись лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулася до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як видно з матеріалів справи, позивач оскаржує висновок атестаційної комісії військової частини 22334 від 13.01.1998, звернувшись до суду з даним позовом 11.08.2020 з пропущенням встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, пославшись на інформацію з автоматизованої системи документообігу суду, ОСОБА_1 уже звертався 04.11.2014 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності Міністра оборони України щодо нескасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за службовою невідповідністю та зобов`язання скасувати наказ від 08.05.1998 № 0123 про звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, як такий, що виданий незаконно (справа № 809/3581/14).

Постановою суду від 26.12.2014 у справі № 809/3581/14) відмовлено в задоволенні ОСОБА_1

В Івано-Франківському окружному адміністративному суді зберігається справа № 809/3581/14 (провадження №3775/14), яка сформована за позовною заявою ОСОБА_1 .

В описовій частині адміністративного позову, зареєстрованого в Івано-Франківському окружному адміністративному суді 04.11.2014 (справа № 809/3581/14), зазначено, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби в порушення діючого на той час як Тимчасового Положення, так і наказу Міністра оборони України на виконання даного Тимчасового Положення. Зокрема, це проявилось в тому, що складати атестацію на свого підлеглого можна було при наявності спільної служби не менше шести місяців, однак позивач допущений до виконання своїх посадових обов`язків тільки 17 жовтня 1997 року.

В матеріалах адміністративної справи № 809/3581/14 міститься копія особової справи ОСОБА_1 , в тому числі висновок атестаційної комісії військової частини НОМЕР_1 від 13.01.1998, з яким позивач, ознайомлений 26.01.1998, та який затверджений 13.04.1998 командиром 6 гвардійської винищувальної авіаційної дивізії ОСОБА_2 , про що за доводами позивача не було відомо останньому.

При розгляді адміністративної справи № 809/3581/14 судом надано правову оцінку щодо порядку проведення атестації відносно позивача, та досліджувався висновок атестаційної комісії Військової частини НОМЕР_1 від 13.01.1998, в тому числі як такого, що затверджений командиром 6 гвардійської винищувальної авіаційної дивізії 13.04.1998.

Вказане вище свідчить, що позивач, під час розгляду адміністративної справи № 809/3581/14 у 2014 році, був обізнаний про затвердження оскаржуваного висновку атестаційної комісії саме 13.04.1998, втім із позовом до військової частини НОМЕР_1 про скасування такого висновку звернуся в суд тільки 08 серпня 2020 року.

Окрім вказаного, у позовній заяві відсутнє жодне правове обґрунтування щодо необхідності повторного доведення до відома останнього в обов`язковому порядку висновків атестаційної комісії військової частини НОМЕР_1 від 13.01.1998, після його затвердження командиром 6 гвардійської винищувальної авіаційної дивізії ОСОБА_2 13.04.1998, при тому, що такий висновок 22.01.1998 був попередньо погоджений командиром 5442 авіаційно-технічної бази підполковником ОСОБА_3 і в подальшому із ним 26.01.1998 було ознайомлено ОСОБА_1 безпосередньо.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що строк для звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була і могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

У пункті 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства»).

Тому апеляційний суд погоджується з висновком судді суду першої інстанції, що вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала судді суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків судді суду першої інстанції не спростовують.

Посилання апелянта на прийняття суддею оскаржуваної ухвали без виклику в судове засідання не ґрунтуються на положеннях чинного процесуального законодавства.

Керуючись статтями 243, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 300/1993/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор