Справа № 620/3985/20
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року Чернігів Справа № 620/3985/20

Чернігівський окружний адміністративний суд:

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 229 КАС України, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), (далі - відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 (далі- третя особа) про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення штрафу від 03.09.2020 у ВП №61088207.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що пенсійний орган при виплаті спірної пенсії діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, законами України та постановою Кабінету Міністрів України № 649. Так, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 620/322/19 від 25.11.2019, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , а різниця пенсії за період з 01.01.2018 по 31.01.2020 в сумі 33504,00 грн. включена до списків на виплату згідно Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду». Наголошує, що на момент виконання судового рішення постанова КМУ №649 була чинною.

Підставою звернення до суду з даним позовом є переконання позивача про порушення відповідачем-суб`єктом владних повноважень його прав та законних інтересів у сфері публічно-правових відносин.

23.09.2020 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

02.10.2020 на виконання ухвали суду від 23.09.2020 позивачем усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.10.2020 розгляд справи призначено за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

16.10.2020 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач позов не визнає та просить відмовити в задоволенні, оскільки рішення суду у справі № 620/3466/18 від 20.12.2018 боржником повністю не виконано. Також зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 640/5248/19 визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 РОКУ № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». Таким чином, боржник ухиляється від виконання рішення суду. Посилання на постанову КМУ № 649 відповідач вважає безпідставними, адже рішення суду є обов`язковим до виконання, а механізм погашення заборгованості грубим порушенням Конституції.

Третя особа письмові пояснення суду не надала.

Ухвалою суду від 19.10.2020, без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином, тому суд дійшов висновку розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 620/322/19 позов задоволено частково, шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 90% від відповідних сум грошового забезпечення на 70% від відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення.

28.01.2020 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (далі-державний виконавець) відкрито виконавче провадження № 61088207 з виконання виконавчого листа №620/322/19, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом 28.12.2019 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення (а.с.44-45).

На виконання вказаного рішення суду, у лютому 2020 року боржником виплачена заборгованість ОСОБА_1 в сумі 2397,97 грн. за період з 26.12.2019 по 31.01.2020, різниця пенсії за період з 01.01.2018 по 25.12.2019 складає 31106, 03 грн. та буде виплачена відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, про що повідомлено державного виконавця листом від 07.02.2020 № 2500-0325-5/1764 (а.с.46-47).

03.09.2020 державним виконавцем винесена постанова ВП №61088207, якою на боржника ГУ ПФУ в Чернігівській області накладено штраф в розмірі 10200 грн.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016.

В силу положень статті 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, тощо.

Примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Приписами частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Згідно з статетю 75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як вже встановив суд, позивачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 620/322/19 у лютому 2020 року виплачена заборгованість ОСОБА_1 в сумі 2397,97 грн. за період з 26.12.2019 по 31.01.2020, різниця пенсії за період з 01.01.2018 по 25.12.2019 складає 31106, 03 грн. та буде виплачена відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, про що повідомлено державного виконавця листом від 07.02. 2020 № 2500-0325-5/1764.

Суд зазначає, що Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 (далі - Порядок №649, чинний на момент виконання позивачем рішення суду), визначав механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до пункту 2 Порядку №649 боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення, а стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Згідно пунктів 5, 6, 8, 10 Порядку №649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою. Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія). Комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку. Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

При цьому, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України, якою затверджено вказаний Порядок №649, визначено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Отже, виплата стягувачу пенсії за рішенням суду у справі № 620/322/19 може бути здійснена позивачем виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України за правилами Порядку №649.

Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідного бюджетного асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а (К/9901/1598/18) та від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а (К/9901/12146/18).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Порядок №649 прийнятий саме для реалізації вимог вищевказаного Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» з урахуванням того, що виконання таких рішень суду здійснюється виключно за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті (частина 1 Порядку №649).

Так, відповідно до абз. 3 ч. 2 Порядку №649, термін «рішення» вживається у такому значенні - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

При вирішенні спору по суті, суд зазначає, що позивачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 620/322/19 у лютому 2020 року виплачена заборгованість ОСОБА_1 в сумі 2397,97 грн. за період з 26.12.2019 по 31.01.2020, різниця пенсії за період з 01.01.2018 по 25.12.2019 складає 31106, 03 грн, однак виплата заборгованості із сум перерахованих пенсій буде здійснена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649.

Отже, враховуючи, що виконання рішення по справі здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо рішень» та Порядку №649, суд дійшов висновку, що спірна постанова є протиправною та підлягає до скасування.

Посилання відповідача як на правомірність спірної постанови на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 640/5248/19, якими визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», суд відхиляє, оскільки правовідносини щодо виконання рішення у справі № 620/322/19 виникли до прийняття вказаних рішень. Так, виконання рішення за виконавчим листом № 620/332/19 проведено у лютому 2020 року, тоді як постанова Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 640/5248/19 прийнята 22.07.2020.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця від 03.09.2020 у ВП №61088207, якою на боржника ГУ ПФУ в Чернігівській області накладено штраф в розмірі 10200 грн, підлягає скасуванню.

В той же час, доводи, викладені на обґрунтування вимог про визнання протиправними дій відповідача, пов`язані винятково із суперечністю оскаржуваної постанови вимогам законодавства, що регулює спірні правовідносини, а тому судом не приймаються, оскільки вони охоплюються вимогою про скасування оскаржуваної постанови, яка є предметом спору в цій справі. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Підстави для розподілу судових витрат у розумінні статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про накладення штрафу від 03.09.2020 у виконавчому провадженні №61088207.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку статей 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул.П`ятницька, 83-А,м.Чернігів,14005, .

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), просп. Миру, 43, м.Чернігів,14000, .

Третя особа: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 21 жовтня 2020 року.

Суддя І.І. Соломко