Справа № 607/14674/20
Суддя: Делікатна Л. В.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 Справа №607/14674/20

Провадження №2а/607/376/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Делікатної Л.В.

при секретарі с/з Нюні Н.А.

за участю сторін:

представника позивача - адвоката Жеребецької І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Тернопіль позовну заяву Жеребецької Ірини Орестівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про скасування постанови №693-ДК/0200ПО/08/01/-20 від 26 серпня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 53 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2020 року адвокат Жеребецька І.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про скасування постанови №693-ДК/0200ПО/08/01/-20 від 26 серпня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 53 КУпАП. Позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, дії відповідача є неправомірними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Встановлені 18 серпня 2020 року при обстеженні земельної ділянки і вказані в акті обстеження земельної ділянки дані про зростання на земельній ділянці сільськогосподарських культур не є достатньою ознакою зміни позивачем виду використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення з пасовища на ріллю, оскільки ці ознаки свідчать про здійснення позивачем на земельній ділянці агротехнічних заходів задля підвищення родючості ґрунтів, їх захисту від ерозій, що допускається ДСТУ 4362:2004 і що позивач зобов`язаний був робити згідно з вимогами договору оренди земельної ділянки і ст. 37 ЗУ «Про охорону земель». Акт обстеження земельної ділянки від 18 серпня 2020 року не містить таких даних як систематичне розорювання земельної ділянки, вирощування на ній сільськогосподарських культур задля збирання урожаю, а не для пасовища, фактичне збирання урожаю із земельної ділянки, які б (дані) означали про використання такої, як ріллі.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Жеребецька І.О. позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити.

Відповідач - представник Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в судове засідання не з`явився, однак про таке був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Відповідач не подав відзиву на позов у встановлений судом строк, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та клопотань. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 договору оренди землі від 25 квітня 2018 року, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області та ТзОВ «Агролан-3», в оренду передано останньому земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 14,7492 гектарів, у тому числі 14,7492 га пасовищ (кадастровий номер :01:001:0595; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; код використання згідно з класифікатором видів цільового призначення земель: А.01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Відомості про що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Пунктом 8 вказаного договору визначено, що на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження: зміна цільового призначення земельної ділянки на весь строк дії Договору.

Зі змісту акту перевірки від 18 серпня 2020 № 693-ДК/0580АП/09/01-20 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0595, розорюється та використовується для вирощування сільськогосподарських культур; ТОВ «Агролан-3» не виконано природоохоронний режим використання земельної ділянки, а саме здійснено розорювання сіножатей, чим порушено вимоги ст. 37 ЗУ «Про охорону земель».

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення від 26 серпня 2020 року № 693-ДК/0200ПО/08/01/-20, винесеною державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопілььскій області, визнано громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 53 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. У ній зазначається, що ОСОБА_1 порушив вимог ст. 37 ЗУ «Про охорону земель», що полягало у не виконанні природоохоронного режиму використання земельної ділянки державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером :01:001:0595, площею 14,7492 га, сільськогосподарські угіддя-сіножаті, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Кобзаріської сільської ради Зборівського району Тернопільської області (державна реєстрація права оренди від 10 травня 2018 року, номер запису про право оренди 26122777), а саме здійснено розорювання сіножатей.

Протокол про адміністративне правопорушення від 18 серпня 2020 року № 693-ДК/0187П/07/01/-20 містить аналогічний зміст вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що і оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 37 ЗУ «Про охорону земель», визначено перелік робіт на землях сільськогосподарського призначення, де може бути обмежена діяльність (зокрема, щодо вирощування певних сільськогосподарських культур; розорювання сіножатей, пасовищ).

У позовній заяві зазначено, про здійснення позивачем на земельній ділянці агротехнічних заходів задля підвищення родючості ґрунтів, їх захисту від ерозій, що допускається ДСТУ 4362:2004 і що позивач зобов`язаний був робити згідно з вимогами договору оренди земельної ділянки і ст. 37 ЗУ «Про охорону земель».

Доказів на спростування вказаних тверджень, відповідачем не надано. Так, зокрема відповідачем не було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0595 використовується позивачем для вирощування сільськогосподарських культур і що саме з цією метою позивач здійснив розорювання цієї ділянки. Ознаки таких діянь є відсутніми у відповідних протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про накладення адміністративного стягнення. Будь-яких обмежень щодо здійснення певних видів робіт на орендованій земельній ділянці не встановлено, що й випливає із умов використання земельної ділянки та обмежень щодо такого (п.п. 5, 8 договору оренди землі від 25 квітня 2018 року).

Стаття 53 КУпАП передбачає відповідальність за, зокрема, невиконання природоохоронного режиму використання земель.

Правовий режим земель природоохоронного призначення - це встановлений правовими нормами порядок охорони земель, який передбачає збереження і відтворення, а також використання за цільовим призначенням земель різних форм власності, забезпечення охорони прав всіх суб`єктів на ці землі, здійснення управління землями і забезпечення контролю за дотриманням законодавства та застосування відповідальності за його порушення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною третьою статті 79 КАС України визначено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч. 4 ст. 79 КАС України).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Отже, в судовому засіданні не доведено, що дії позивача свідчать про використання ним земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0595, в порушення виконання природоохоронного режиму використання земельної ділянки державної власності, а навпаки свідчать, про їх використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Жеребецької Ірини Орестівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про скасування постанови №693-ДК/0200ПО/08/01/-20 від 26 серпня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 53 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №693-ДК/0200ПО/08/01/-20 від 26 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП, закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна