Справа № 580/426/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/426/20 Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Горяйнова А.М., Костюк Л.О.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Драченка Владислава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду 04.02.2020 р. надійшов позов ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Драченко В.В., про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - відповідач) від 11.01.2020 р. за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів: № про застосування штрафних санкцій в сумі 6 800,00 грн.; № про застосування штрафних санкцій в сумі 1,00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 р. позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 11.01.2020 р. № про застосування штрафних санкцій в сумі 6 800,00 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішення у вказаній частині було залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020 р.

14.04.2020 р. до Черкаського окружного адміністративого суду надійшло клопотання адвоката Драченка В.В. від 13.04.2020 р. про розподіл судових витрат, в якому він просив ухвалити додаткове судове рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 235; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 р. клопотання адвоката Драченка В.В. про розподіл судових витрат (вх. від 14.04.2020) у розмірі 8 000,00 грн на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень залишено без задоволення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 р. скасовано. Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішень направлено до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду клопотання про розподіл судових витрат.

29.07.2020 р. Черкаським окружним адміністративним судом прийнято додаткове рішення, яким повністю відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Драченка В.В. від 13.04.2020 р. (вх. від 14.04.2020 № 9531/20) про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із таким рішенням, адвокатом позивача подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу задовольнити повністю.

Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що надані документи містять детальний розрахунок понесених позивачем витрат на правничу допомогу. Також апелянт вказує на помилковість висновків суду першої інстанції стосовно необхідності надання доказів ведення Книги обліку доходів і витрат.

Відповідачам подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги повністю. Вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи із наступного.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 р. у справі № 580/426/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020 р., позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 11.01.2020 р. № про застосування штрафних санкцій в сумі 6 800,00 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

03.04.2020 р. представником позивача подано до суду клопотання, в якому повідомлено, що ним буде подано докази понесених судових витрат на правничу допомогу протягом 5 днів за днем оприлюднення рішення в ЄДРСР відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України.

До поданого 14.04.2020 р. клопотання додано: акт виконаних робіт від 13.04.2020 р. № 1; рахунок на оплату від 13.04.2020 р. № 118-06, копію платіжного доручення від 13.04.2020 р. № 1114 на суму 8 000,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні клопотання адвоката Драченка В.В. про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що надані ним документи не містять вартості ціни послуг адвоката, сума ціни позову є меншою, аніж вартість вказаного гонорару адвоката. Акт свідчить, що за подання суду клопотань щодо того, що до закінчення судового розгляду не будуть надані докази понесення витрат на правничу допомогу (фактично бездіяльність адвоката щодо надання попереднього розрахунку та обов`язку своєчасного надання доказів понесених судових витрат), адвокатом покладено додатковий фінансовий тягар на позивача після прийняття судом рішення у його справі, чим штучно збільшено суму таких витрат. Окрім того, адвокатом Драченко В.В. не доведено, що ним належним чином ведеться Книга обліку доходів та витрат, а кошти у відповідній сумі відображені в Книзі, тобто оприбутковані.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитися із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно з ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, між ФОП ОСОБА_1 (надалі -Клієнт) та адвокатом Драченко Владиславом Вікторовичем (надалі - Адвокат) укладено договір про надання правової допомоги № 118-06 від 21.06.2019 р., відповідно до якого Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати Клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів Клієнта в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 4.1 договору, отримання винагороди Адвокатом за надання правої допомоги відбувається у формі гонорару.

На підставі вказаного договору виписано Ордер про надання правничої допомоги, відповідно до якого ОСОБА_1 уповноважила Драченка В.В. представляти її інтереси у Черкаському окружному адміністративному суді.

До договору Адвокатом долучено свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000897 від 02.04.2018 р., видане Радою адвокатів Черкаської області на підставі рішення № 377 від 02.04.2018 р.

Згідно з рахунком на оплату від 13.04.2020 р. № 118-06 та копією платіжного доручення від 13.04.2020 р. № 1114 позивач перерахував адвокату Драченко В.В. гонорар у сумі 8 000,00 грн згідно з актом від 13.04.2020 р. № 1.

Відповідно до акту від 13.04.2020 р. № 1 виконання робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги № 118-06 Адвокат надав, а Клієнт прийняв юридичні послуги у формі: 09.12.2019 р. - консультація (70 хв.); 19.12.2019 р. - написання та подання заперечення на акт перевірки від 09.12.2019 р. №214/23-00-33-05-0403/ НОМЕР_1 (110 хв.); 04.02.2020 р. - підготовча робота для складення позовної заяви, збір та копіювання документів, аналіз законодавства та судової практики (70 хв.); 04.02.2020 р. - написання та подача позовної заяви (130 хв.); 02.04.2020 р. - написання та подача заяви про надання доказів понесених судових витрат на правничу допомогу протягом 5 днів за днем оприлюднення рішення в ЄДРСР (10хв.); 13.04.2020 р. - написання клопотання про розподіл судових витрат, складання актів та розрахунків (90 хв.).

Однак, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказаний акт не містить ціни та вартості в розрізі вказаних видів робіт, а отже, не є детальним розрахунком понесених витрат. З нього неможливо встановити ні загальну вартість робіт, ні вартісну складову робочого процесу адвоката. Частина з них не стосується представництва адвокатом інтересів позивача в суді чи підготовки для подачі позову доказів (від 09.12.2019 та 19.12.2019), їхню вартість неможливо встановити із наданих документів та вони не підлягають відшкодуванню згідно зі ст.ст. 134, 138-139 КАС України.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції, оскільки у п. 4.3 Договору про надання правової допомоги № 118-06 від 21.06.2019 р. визначено, що вартість послуг наданих адвокатом складає 1 000,00 грн за одну годину роботи, а за участь у кожному судовому засіданні - 1 500,00 грн, але не повинна перевищувати суму в розмірі 20 000,00 грн.

Пунктом 1 Акту виконаних робіт від 13.04.2020 р. визначено, що всього Адвокатом витрачено 8 годин роботи, що становить 8 год х 1 000,00 грн (за одну годину) = 8 000,00 грн.

Оплата послуг здійснена на підставі рахунку на оплату № 118-06 від 13.04.2020 р. та платіжного доручення № 1114 від 13.04.2020 р. на суму 8 000,00 грн.

За нормами ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі ст. 13 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до положень ст. 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положення «Про форму та зміст розрахункових документів» та Положення «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність.

Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Таким чином, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанцію, довідку, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. При цьому, відсутність записів у Книзі обліку доходів і витрат не може бути безпосередньою підставою для відмови у їх відшкодуванні.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 727/4597/19 від 16.04.2020 року, у справі № 810/3213/16 від 04.08.2020 р.

Вирішуючи питання про розмір витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів виходить із критерія обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат на правову допомогу.

Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, колегія суддів зазначає, що такий вид правничої послуги, як підготовка позовної заяви і подання її до суду включає в себе і ряд інших супутніх послуг таких, як: вивчення наданих клієнтом документів; перегляд законодавчої бази; пошук і вивчення судової практики. Таким чином, перелічені супутні послуги охоплюються поняттям підготовка позовної заяви і подання її до суду.

Суд враховує, що справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що не вимагає безпосередньої участі сторін, а, отже, і значної затрати часу. Процесуальні документи у справі є однотипними, а тому також не потребують значної затрати часу.

Тому суд не вважає належним чином обґрунтованою суму компенсації витрат на правничу допомогу у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг, ціною позову, яка складає 6 800,00 грн із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачу підлягають відшкодуванню витрати на правову допомогу в розмірі 6 год. робочого часу, тобто 1 000 х 6= 6 000 грн, а тому клопотання про перерозподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведене, колегією суддів встановлено неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права при ухваленні додаткового судового рішення, а відтак рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, що є підставою для його скасування та прийняття нового рішення про часткове задоволення клопотання позивача про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Драченка Владислава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою клопотання Драченка Владислава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 (шести тисяч) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18001, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ).

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: А.М. Горяйнов

Л.О. Костюк