Справа № 640/13891/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДОЛІЯ» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОДОЛІЯ» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 червня 2019 року №002234001.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю факту порушення правила торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями та тютюновими виробами та, як наслідок безпідставність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 13 червня 2019 року №002234001.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2020 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 13 червня 2019 року №002234001.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт наголошує, що уникнення позивачем адміністративної відповідальності з формальних причин не є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві було винесено податкове повідомлення-рішення від 13 червня 2019 року №002234001 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР№058701 від 08 травня 2019 року, яким встановлено порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Водолія» застосовано штрафні санкції в сумі 6800,00 грн.

Незгода позивача із податковим повідомленням-рішенням від 13 червня 2019 року №002234001 зумовила звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідачем в порушення частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не надано доказів порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями та тютюновими виробами та реалізації тютюнових виробів неповнолітній особі.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до частини 12 статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статтею 16 Закону №481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної Законами України.

В силу частини 1 статті 15-3 Закону №481/95-ВР, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно частини 3 статті 15-3 Закону №481/95-ВР, продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790.

Відповідно до пункту 5 вищевказаного Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 13 червня 2019 року №002234001 прийнято на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР№058701 від 08 травня 2019 року.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР№058701 від 08 травня 2019 року зафіксовано, що 03 травня 2019 року продавець-консультант Товариства з обмеженою відповідальністю «Водолія» ОСОБА_1 порушила правила торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями та тютюновими виробами, а саме: перебуваючи на своєму робочому місці в магазині «Мілі Літро» продала неповнолітній особі тютюнові вироби, чим порушено вимоги частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом із тим, постановою адміністративної комісії Київської міської державної адміністрації від 08 липня 2019 року №1394 провадження у справі про адміністративне правопорушення продавця-консультанта Товариства з обмеженою відповідальністю «Водолія» ОСОБА_1 закрито відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (відсутність події та складу адміністративного правопорушення).

Постанова адміністративної комісії Київської міської державної адміністрації від 08 липня 2019 року №1394 Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві не оскаржена.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем не надано доказів порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями та тютюновими виробами та реалізації тютюнових виробів неповнолітній особі.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, що уникнення позивачем адміністративної відповідальності з формальних причин не є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, оскільки закриття провадження по справі у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення не є формальною підставою, оскільки саме наявність правопорушення є ключовим фактором для притягнення до відповідальності.

Складення протоколу про адміністративне правопорушення не може бути обгрунтованою підставою для винесення податкового повідомлення-рішення та притягнення позивача до відповідальності, з огляду на те, що у подальшому було встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 13 червня 2019 року №002234001 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов