Справа № 664зп-20/160
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 жовтня 2020 року Справа №664зп-20/160

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подачі позовної заяви до відповідача 1: Кабінет Міністрів України, відповідача 2: Дніпропетровська обласна державна адміністрація, відповідача 3: Національна поліція України, відповідача 4: Державне бюро розслідувань, відповідача 5: Міністерство юстиції України, третя особа 6: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2020 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви до відповідача 1: Кабінет Міністрів України, відповідача 2: Дніпропетровська обласна державна адміністрація, відповідача 3: Національна поліція України, відповідача 4: Державне бюро розслідувань, відповідача 5: Міністерство юстиції України, третя особа 6: ОСОБА_2 .

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 664зп-20/160 між суддями від 15.10.2020 року, справу передано для розгляду колегією суддів: головуючий суддя Боженко Н.В., суддя Юрков Е.О., суддя Тулянцева І.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року задоволено заяву про самовідвід судді Боженко Н.В., та відведено від розгляду заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви №664зп-20/160.

19.10.2020 року за Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чуфарової Н.А. № 389 проведено повторний автоматизований розподіл заяви, у зв`язку із винесенням Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвали від 16.10.2020 року про самовідвід судді Боженко Н.В., відповідно до підпункту 2.3.49. пункту 2.3.50. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 664зп-20/160 між суддями від 19.10.2020 року, справу передано для розгляду колегією суддів: головуючий суддя Озерянська С.І., суддя Юрков Е.О., суддя Тулянцева І.В.

Заяву обґрунтовано тим, що, на думку заявника, бездіяльність або навмисні дії відповідачів призводять до порушення конституційних прав заявника, насамперед на особисті немайнові права.

Вирішуючи питання щодо прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 , суд враховує наступне.

Відповідно частин 1 та 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 152 цього Кодексу встановлено вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Згідно частини 4 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 6 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102, 00 грн.

Отже, у 2020 році за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 630,60 грн. (0,3 х 2102,00 грн.).

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , судом встановлено відсутність документу про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Одночасно у заяві ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 3) частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», так як предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю, на підставі підпункту г) пункту 2) та пункту 3) частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» як члена малозабезпеченої сім`ї, на підставі пункту 1) частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки розмір судового збору за подання щонайменше 2 позовних вимог немайнового характеру та заяви про забезпечення позову значно перевищує 5 відсотків доходу за 2019 рік у сумі 31 198, 88 грн.

Розглянувши заяву позивача про звільнення його від сплати судового збору, а також дослідивши письмові докази, подані до заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав щодо її задоволення, з огляду на наступне.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовано статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України, яка кореспондується з приписами частин 1, 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат або звільнити від їх сплати повністю або частково, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення позивача сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, суд з урахуванням правових позицій, викладених у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015р. № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-УІ «Про судовий збір», а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 р. №2 виходить із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_1 є членом малозабезпеченої сім`ї позивачем до заяви не надано.

В свою чергу, до матеріалів заяви про забезпечення позову позивачем додано:

- довідку про доходи №261036 Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, згідно із якою ОСОБА_1 отримав пенсію за віком за період січень 2019 - лютий 2020 року у розмірі 36 542,14 грн., у тому числі за період січень-грудень 2019 року пенсійні виплати складають 31 198,88 грн.;

- відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про суми виплачених доходів та утриманих податків від 26.02.2020 № 459, відповідно до яких в період з 01.01.2019 по 31.12.2019 позивач отримав дохід у розмірі 1 000 грн. із ознакою 128 (соціальні виплати) від УСЗН Дніпровської РДА.

Інших доказів наявності або відсутності доходів позивачем не надано.

При цьому, позивачем підставою для звільнення від сплати судового збору зазначено те, що розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно наданих позивачем довідок, розмір річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік складає 32 198, 88 грн., 5% від якої становить 1 609,94 грн.

Оскільки судовий збір за подання заяви про забезпечення позову складає 630, 60 грн., розмір судового збору не перевищує 1 609, 94 грн. - 5% розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, у суду відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Також, судом враховується і те, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Беручи до уваги викладене, суд не вбачає підстав для звільнення заявника від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а тому, у задоволенні клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до частини 7 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Оскільки, позивачем при поданні заяви не надано суду документу на підтвердження сплати судового збору за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову у встановленому законом порядку і розмірі, не доведено підстав для звільнення від сплати судового збору, суд приймаючи до уваги вимоги частини 4 статті 152 та частини 7 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зяву ОСОБА_1 повернути заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 152, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подачі позовної заяви до відповідача 1: Кабінет Міністрів України, відповідача 2: Дніпропетровська обласна державна адміністрація, відповідача 3: Національна поліція України, відповідача 4: Державне бюро розслідувань, відповідача 5: Міністерство юстиції України, третя особа 6: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали направити заявнику разом із заявою про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя С.І. Озерянська