Справа № 428/5350/20
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/5350/20
Провадження № 2-а/428/341/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Проньки Альони Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа Головне Управління Державної казначейської служби України у Луганській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Проньки Альони Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа Головне Управління Державної казначейської служби України у Луганській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 14 червня 2020 року, приблизно о 03 год. 30 хв., він рухався автомобілем марки «Opel Vektra», державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на його дядька - ОСОБА_2 . ОСОБА_2 дає йому автомобіль для вирішення власних питань. Разом з позивачем в автомобілі був ОСОБА_3 , який є сином власника автомобіля, та ОСОБА_4 . Під час руху по вул. Донецькій, в районі буд. 33-а м. Сєвєродонецька, позивач був раптово зупинений працівниками патрульної поліції.

Підійшовши, працівник поліції назвався як ОСОБА_5 , яка повідомила, що він порушив правила дорожнього руху в частині того, що рухався автомобілем, на якому встановлені різні колеса, та можливо знаходиться у нетверезому стані. Після чого, не складаючи протоколу та постанови про порушення правил дорожнього руху, працівник патрульної поліції наказала позивачу надати документи, а саме посвідчення водія, та технічній паспорт. Водійське посвідчення знаходилось при позивачеві, а технічний паспорт власник поклав в гаманець, який поклав в бардачок, та який він не міг ніяк знайти.

Пізніше, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу позивач знайшов та повідомив про це працівників поліції, але останні сказали, що це вже не потрібно. Після зупинки працівники патрульної поліції не повідомляли та не роз`яснювали позивачу його прав та можливість скористатися послугами захисника.

Вказана постанова, на думку позивача, є необґрунтованою, не відповідає матеріалам справи та вимогам чинного законодавства, а також прийнята із значними порушеннями процесуальних норм.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому на підставі ч. 3 ст. 268 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

У судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з`явилась, до суду надіслала заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позову.

Від відповідача надійшло письмове клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису на 1 цифровому носії.

У судове засідання представник третьої особи Головного Управління Державної казначейської служби України у Луганській області не з`явися, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши відеодокази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2682352 від 14.06.2020, складену поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області ДПП рядовим поліції Пронькою А.О., незаконною у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не відповідає дійсності, не ґрунтується на жодному доказі.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області ДПП рядового поліції Проньки А.О. серії ЕАМ № 2682352 від 14.06.2020 позивача було визнано винним у порушенні п. 2.1 (б) Правил дорожнього руху, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 14.06.2020 о 03-28 год. у м. Сєвєродонецьк, по вул. Донецька, 33-а, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , під час зупинки згідно з ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію України», під час перевірки документів, не мав при собі реєстраційний документ на ТЗ, чим порушив п. 2.1 (б) ПДР України.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

У графі 9 «До постанови додається» зазначено - відео з камери DSJX300008_ВВ-00008, відео з відеореєстратора.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, та відеозапис, на підставі чого судом було встановлено наступне.

При відтворенні цифрової інформації у судовому засіданні за допомогою комп`ютерної техніки встановлено, що DVD-R диск містить файли. При відтворенні файлів видно, що транспортний засіб під керуванням позивача «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , рухається по вул. Донецькій у м. Сєвєродонецьк. Після чого даний транспортний засіб було зупинено патрульними. На вимогу поліцейського надати посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач не надав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке було у нього відсутнє. Після чого інспектором поліції позивачу були роз`яснені процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема і право на захист, та складена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.1 (б) ПДР України. Своїм правом на правову допомогу позивач не скористався, відповідних клопотань не заявляв.

Крім того, у п. 9 оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено, що правопорушення зафіксовано за допомогою відеореєстратора та нагрудної камери DSJX300008_ВВ-00008.

Щодо твердження позивача про протиправність вимоги поліцейського про пред`явлення для перевірки реєстраційного документу на транспортний засіб, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, в тому числі у випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.4 (а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Така правова позиція неодноразово була викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у справі № 465/6677/16-а від 21 листопада 2018 року, у справі № 524/126/17 від 16 серпня 2019 року, у справі № 127/19283/17 від 25 вересня 2019 року, у справі № 545/3654/16-а від 19 лютого 2020 року.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що згідно з законодавством України при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі, а на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів незалежно від того, складається щодо цієї особи постанова про вчинення адміністративного правопорушення чи ні. Відмова від пред`явлення для перевірки документів може бути розцінена працівником органу Національної поліції як їх відсутність у водія на момент перевірки, у зв`язку з чим особа має нести відповідальність, встановлену законом, а саме частиною 1 статті 126 КУпАП.

Отже, версія позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, на думку суду, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а винність позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд вважає доведеною та підтвердженою матеріалами наявними у справі. Пояснення викладені позивачем у позовній заяві суд оцінює критично, а позиція зайнята позивачем щодо невизнання своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, на думку суду, пов`язана з його захистом, однак розцінюється судом як спроба уникнути адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд вважає, що поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області ДПП рядовим поліції Пронькою А.О. постанову серії ЕАМ № 2682352 від 14.06.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винесено обґрунтовано і на законних підставах, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 132, 161, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Проньки Альони Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа Головне Управління Державної казначейської служби України у Луганській області, відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ;

- відповідач: поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Пронька Альона Олегівна, місцезнаходження УПП: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8;

- третя особа: Головне Управління Державної казначейської служби України у Луганській області, місцезнаходження: 93405, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Центральний, будинок 59.

Суддя І. С. Посохов