Справа № 465/3715/20
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

Іменем України

15.10.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

Головуючого-судді Кузь В. Я.

за участі секретаря судових засідань- Левицького М.І.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради, інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Мосура Віталія Миколайовича про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови серії LV № від 25.06.2020,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови серії LV № від 25.06.2020.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25 червня 2020 року інспектором з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Мосуром Віталієм Миколайовичем складено повідомлення - постанову №LV, відповідно до якої він 25.06.2020р. о 09 год. 27 хв. він, позивач, порушив правила зупинки, стоянки транспортного засобу автомобілем марки Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Володимира Великого 59 у місті Львові, чим порушив п.15.10б ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Наголошує на тому, що автомобіль було припарковано для розвантаження товару в районі ринку "Княжий" по вулиці Володимира Великого 59 у місті Львові, що не суперечить п. 1.10 ПДР України, в підтвердження чого до позовної заяви долучив фотографії.

Із цих підстав, просить постанову визнати протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Позивач та відповідач в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце судового засідання, підстав неприбуття до суду не повідомили. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи у його відсутності, а також відзив на позовну заяву з додатками, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що 25 червня 2020 року інспектором з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Мосуром Віталієм Миколайовичем винесено повідомлення - постанову серії LV від 25.06.2020 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) 00 коп.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України. В обгрунтування позовних вимог, до позовної заяви долучив докази, якими підтверджуються обставини, викладені в позовній заяві.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом, суду не надав. Разом з тим, відзив з додатками, який долучено до матеріалів справи не містить будь - яких доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача. Натомість, має місце аналіз норм чинного законодавства в сфері адміністративних правопорушень.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 25 червня 2020 року, слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 грн. на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради, інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Мосура Віталія Миколайовича про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови серії LV № від 25.06.2020 - задовольнити.

Постанову серії LV від 25.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління безпеки міста Львівської міської радив користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судових витрат на відшкодування судов ого збору.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Кузь