Справа № 205/9674/19
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

14.01.2020 Єдиний унікальний номер 205/9674/19
диний унікальний номер 205/9674/19
Провадження № 2а/205/16/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Сая Антона Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2019 року позивач через систему «Електронний суд» направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська адміністративний позов до інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Сая А.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення та зобов`язання вчинити певні дії, який надійшов до суду 08 листопада 2019 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2019 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 02 листопада 2019 року відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ІД № 00045509 по справі про адміністративне правопорушення за порушення правил паркування на майданчику перед будівлею № 10 по вул. П. Нірінберга у м. Дніпрі. Вважає зазначену постанову безпідставною, оскільки парковка, на якій стояв автомобіль позивача, і парковка Д 1091, про яку зазначено у постанові, - різні парковки. Саме місце паркування, на якій було розташовано автомобіль ОСОБА_1 , встановлена з порушенням встановлення дорожніх знаків, загальних знаків та не відповідає вимогам ДСТУ 4100-2014. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності правових підстав, оскільки ПДР України, а саме, правил паркування, він не порушував. Просив заборонити працівникам Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 152-1 КУпАП до повного усунення порушень по даній парковці; постанову серії ІД № 00045509 скасувати та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення; скасувати всі попередні постанови по даній парковці.

Відповідачеві у встановленому законом порядку направлено копію ухвали про прийняття до розгляду суду та відкриття провадження у справі, судову повістку з адміністративним позовом, та доданими до нього матеріалами. У судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки судові не повідомив, відзив на адміністративний позов не надав.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД № 00045509 від 02 листопада 2019 року об 11 годині 51 хвилині в режимі фото/відеозйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу Кіа, номер держреєстрації НОМЕР_1 , відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 152-1 КУпАП (а.с. 4).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача існувало переконання про порушення позивачем ПДР України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно із ст. 9 КУпАП, є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В мотивувальній частині повідомлення у справі про адміністративне правопорушення до постанови серії ІД № 00045509 від 02 листопада 2019 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Сая А.В. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, у вигляді штрафу, а також самої суті порушення.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ІД № 00045509 винесена відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню, так як в порушення вимог ст. 251 КУпАП України інспектором з паркування не надано в розпорядження суду жодних доказів винуватості ОСОБА_1 .

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач у своєму позові заперечував порушенням ним Правил дорожнього руху, зокрема п.п. «и» п. 15.9 ПДР, а відповідач всупереч положень ч. 2 ст. 77 КАС України будь-які докази, які б свідчили про правомірність прийнятого ним рішення, суду не надав, а сама постанова містить посилання на фотодокази, отримані шляхом фото фіксації на відеореєстратор Logic Instrument Fieldbook K80V2, який не має декларації (сертифікату) відповідності, що підтверджує технічну специфікацію здійснення фотозйомку або відеозапис порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанову серії ІД № 00045509 по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП слід вважати винесеною бездоказово, в порушення прав позивача, такою, що ґрунтується на припущеннях, тому вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо позовних вимог про заборону працівникам інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності до повного усунення порушень на даній парковці суд приходить до такого висновку за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Тобто, після порушення прав позивач має право звернутися до суду за захистом своїх прав з самостійним позовом, а наразі заявлені вимоги в цій частині є передчасними, тому суд приходить до висновку, що у їх задоволенні слід відмовити.

Щодо позовних вимог у частині скасування усіх попередніх постанов, винесених за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП на даній парковці, суд зазначає наступне.

Позивачем у цій частині позовних вимог не визначено осіб, які порушують його права, не конкретизовано, які саме постанови: їх дату, серію, номер та ким винесено, а також не зазначено, чи винесено їх відносно позивача, чи інших осіб, що суперечить вимогам законодавства України, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Абзацом 2 частини 5 статті 139 КАС України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач при поданні адміністративного позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ІД № 00045509 про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП закрити.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: О.С. Приходченко