Справа № 520/14434/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 р. № 520/14434/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кіт С.В.;

представника позивача - Тітова І.Б.,

представника відповідача - Соіч Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Крафт" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Крафт" (вул. Таборова, буд. 4-А, м. Харків, 61177) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 04.10.2019 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що факти викладені в акті перевірки та оскаржуваному рішенні не відповідають дійсності. Так, о 11 год. 56 хв. 13.09.2019 року за адресою провадження господарської діяльності Товариства по вул. Таборовій, 1-А в місті Харкові двоє відвідувачів придбали 10 літрів пального. Після проведення розрахункової операції, покупцям був наданий чек. Одразу після цього відвідувачі представилися співробітниками державної податкової та повідомили, що вони прибули проводити перевірку на заправній станції. Співробітник Товариства на вимогу відвідувачів зателефонував директору ТОВ Фірма "Крафт" та повідомив про необхідність приїхати. Об 12 год. 01 хв., після дзвінка за місцем здійснення Товариством господарської діяльності прибув директор. Відвідувачі повторно зазначили про те, що вони працівники податкової і мають намір здійснити перевірку дозвільних документів на підставі яких проводиться діяльність. З метою недопущення порушення прав Товариства, директор забажав запросити адвоката Товариства, в якості представника на час проведення перевірки. У відповідь на вказане, співробітники повідомили, що у них заплановано проведення ще однієї перевірки і після цього повернуться на заправну станцію Товариства - за цей час має встигнути приїхати адвокат та мають будуть підготовлені документи. Окрім іншого, співробітники контролюючого органу надали свої мобільні номери та записали номер директора, для повідомлення один одного про приїзд адвоката та готовність для проведення перевірки. Після цієї розмови о 12 год. 32 хв. співробітники покинули територію заправної станції. З моменту свого від`їзду і по дату отримання акту, на заправну станцію не поверталися, перевірки не проводили, жодних актів не складали та директору та іншим співробітникам Товариства підписувати не пропонували. Таким чином, позивач не згоден насамперед з фактом проведення фактичної перевірки (проведення з грубим порушенням діючого законодавства) і як наслідок із висновками, викладеними в акті перевірки, винесення на його підставі рішення про застосування фінансових санкцій від 04.10.2019 №, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі відповідно до ст. 262 КАС України без виклику сторін.

На адресу суду 10.02.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін.

Клопотання представника позивача було задоволено та розгляд справи було призначено у судове засідання з повідомленням (викликом) сторін на 19.02.2020 року об 16:30 год.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 р. розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій додатково аргументовано правову позицію викладену у позовній заяві.

Представником відповідача наданні заперечення, в яких зазначено, що останній не погоджується у повному обсязі з аргументами позивача.

Протокольною ухвалою від 27.07.2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом ГУ ДПС у Харківській області від 10.09.2019 року №486 на підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального), п.п.19 1,.1.14,19 1.1.16, 19 1.1.17, 19 1.1.19 1 Податкового кодексу України, ч.1 ст.16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" було призначено проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Крафт" за місцем фактичного провадження діяльності у господарському об`єкті, який розташований за адресою: вул.Таборова, буд.1-а, АЗС, м. Харків, з 12.09.2019 тривалістю не більше 10 діб (а.с.19).

На підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України та наказу № 486 від 10.09.2019 року відповідачем були винесені направлення на перевірку від 10.09.2019 р. №36 та №35 на проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Крафт" з метою здійснення контролю за дотриманням вимог Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" у сфері обігу пального, зняття залишків, відбору проб і зразків (а.с.17-18).

Результати перевірки оформлені Актом (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів від 13.09.2019 № 32/20-40-32-01- (а.с.8-9).

Перевіркою встановлено реалізацію 10 літрів пального (газу) вартістю 116 грн. та встановлено, що ТОВ Фірма "Крафт" в період 01.07.2019 року по 15.07.2019 року включно здійснювало роздрібну торгівлю пальним в асортименті за відсутності ліцензії, чим порушило вимоги ч.20 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

На підставі вищевказаного акту перевірки рішенням ГУДПС у Харківській області від 04.10.2019 № до ТОВ Фірма "Крафт" застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 250000 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявності відповідної ліцензії (а.с.6).

Позивач не погоджуючись із винесеним рішенням, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до наказу від 10.09.2019 №486 контролюючим органом призначено фактичну перевірку ТОВ Фірма "Крафт", за адресою: вул. Таборова, буд.1-а, АЗС, м. Харків.

Відповідно до п.80.1 ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

При цьому, пунктом 80.5 ст.80 ПК України визначено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Згідно пояснень представника позивача, співробітниками контролюючого органу не було дотримано вимог Податкового кодексу України в частині пред`явлення уповноваженій особі платника податків документів, які надають право на проведення перевірки.

Також представник позивача зазначив, що директор ТОВ Фірма "Крафт" та працівники ГУДПС у Харківській області домовились, що фактична перевірка розпочнеться після приїзду адвоката товариства.

Як стверджує представник позивача, після цієї розмови співробітники контролюючого органу покинули місця проведення перевірки та обіцяли прибути по приїзду адвоката Товариства для проведення фактичної перевірки ТОВ Фірма "Крафт". Проте, з моменту свого від`їзду і по дату отримання акту, на заправну станцію співробітники контролюючого органу не поверталися, перевірки не проводили, жодних актів не складали та платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику підписувати не пропонували.

Пунктом 81.2 статті 81 ПК України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Як встановлено з матеріалів адміністративної справи контролюючим органом відповідний акт складено не було, відмову платника податків від проведення податкової перевірки не зафіксовано.

Згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 86.5 ст.86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.09.2019 року відповідачем було складено Акт (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів № 32/20-40-32-01- (а.с.8-9).

Цього ж дня відповідачем складено Акт відмови від підписання акту перевірки, в якому зазначено, що після ознайомлення з актом фактичної перевірки проведеної на підставі наказу ГУДПС у Харківській області від 10.09.2019 року № 486 та направлень на проведення перевірки від 10.09.2019 №№35,36 директор ТОВ Фірма "Крафт" Ткаченко Євген Андрійович відмовився від його підписання.

Відповідно до ч.1,2 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

В судовому засіданні були допитані в якості свідків: головний державний ревізор інспектор Матвієнко О.В. , який проводив перевірку ТОВ Фірма "Крафт" та заступник начальника відділу контролю за виробництвом і обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального ГУДПС у Харківській області Мазур В.С. , який підписував акт про відмову від підписання акту перевірки від 13.09.2019 та акт фактичної перевірки від 13.09.2019 № 32/20-40-32-01-08/14084584 та які були попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих відомостей.

Так, вказані свідки зазначили, що Акт (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів №32/20-40-32-01- та Акт відмови від підписання акту перевірки були складені за місцем знаходження податкового органу, тобто за адресою: м. Харків пр. Науки, буд.9.

Також зі слів свідків, після складання вищезазначених актів вони не повертались на місце провадження господарської діяльності ТОВ Фірма "Крафт" за адресою: м. Харків, вул.Лагерна, б.1-а.

Разом з тим, дослідивши зміст Акту відмови від підписання акту перевірки від 13.09.2019, судом встановлено, що місце складання вказаного акту зазначено - м. Харків, вул.Лагерна, б.1-а, тобто за адресою позивача.

Суд зазначає, що складання Акту фактичної перевірки №32/20-40-32-01- від 13.09.2019 за місцем знаходження податкового органу є фактично продовженням проведення податковим органом фактичної перевірки не за місцем знаходженням платника податків.

В свою чергу, суд зауважує на тому, що Податковий кодекс України не передбачає випадків коли за результатами призначення фактичної перевірки за ініціативою контролюючого органу перевірка переходить у формат фактично не виїзної перевірки та проводиться у приміщенні контролюючого органу без участі платника податків.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України наділяє контролюючий орган владними повноваженнями, які застосовуються у разі ухилення платника податків без достатніх підстав від процедури податкового контролю.

Тобто, у разі якщо контролюючий орган вважав, що платник податків без наявності правових підстав ухиляється від заходів податкового контролю, то відповідно зобов`язаний був вжити заходів спрямованих на усунення таких дій, зокрема і шляхом застосування арешту майна платника податків, тощо.

Суд зазначає, що не зважаючи на правову поведінку платника податків, контролюючий орган, як орган державної влади, під час проведення перевірки повинен чітко дотримуватись принципу законності та діяти виключно в межах чинного законодавства, в тому числі податкова перевірка повинна базуватися на принципах законності, достовірності даних, всебічного та об`єктивного розгляду зібраної інформації.

В даному випадку, висновки Акту перевірки не відповідають принципам законності та достовірності даних, оскільки акт фактичної перевірки та акт відмови від підписання був складений податковим органом не на місці провадження господарської діяльності позивача та за відсутності платника податків його посадових (службових) осіб або його уповноваженого представника.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з доводами позивача про порушення контролюючим органом порядку проведення фактичної перевірки.

Отже, в даному випадку, судом встановлено, що контролюючим органом порушено порядок проведення податкової перевірки, а саме фактично відповідачем не проводилась фактична перевірка у розумінні до вимог пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України , а Акт перевірки є недопустимим доказом, оскільки складений з порушення порядку встановленого Податковим кодексом України.

А відтак, висновки акту перевірки від 13.09.2019 №32/20-40-32-01-08/14084584 не можуть бути покладені в основу жодних рішень контролюючого органу, в тому числі і в основу рішення про застосування фінансових санкцій.

За таких обставин, у зв`язку із встановлення порушення порядку проведення податкової перевірки, суд не досліджує зміст виявлених порушень, оскільки такі виявлено з порушенням встановленої процедури.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у зв`язку з чим таке рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять додаткових доказів понесення позивачем судових витрат, крім витрат про сплату судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Крафт" (вул.Таборова, буд. 4-А, м. Харків, 61177, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області про застосування фінансових санкцій від 04.10.2019 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Крафт" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судовий збір у розмірі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20.10.2020 року.

Суддя О.М.Тітов