Справа № 200/2289/20-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 жовтня 2020 року справа №200/2289/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Суддя Першого апеляційного адміністративного суду Компанієць І.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за звернення з апеляційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року в справі № 200/2289/20-а (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, треті особи: Державна установа "Бахмутська установа виконання покарань (№6)", Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року в справі № 200/2289/20-а.

Ухвалою першого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року вказану скаргу залишено без руху в зв`язку з несплатою судового збору, встановлено строк усунення виявлених недоліків.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд розглянув клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та відмовив у його задоволенні у зв`язку з тим, що предметом позову в цій справі не є порушення прав позивача як учасника бойових дій.

ОСОБА_1 з такими висновками суду не погодився та повторно подав заяву про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Заявник зазначає, що у відповідності до висновків, викладених в ухвалах та постановах Верховного Суду, він має право на звільнення від сплати судового збору безвідносно до суті спірних правовідносин.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , суд дійшов наступного.

За статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 131 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За статтями 1, 2 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачені пільги щодо сплати судового збору.

Згідно з пунктом 13 частини першої зазначеної норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

У контексті вищенаведених законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі «Хаджіанастасіу проти Греції», пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя («KREUZ v. POLAND» № 28249/95).

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 жовтня 2020 року в справі № 240/934/20.

Частиною 5 ст. 242 КАС України регламентовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, сформованих під час розгляду справи № 755/10947/17, суди під час розгляду тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Враховуючи, що ухвалою від 07 жовтня 2020 року судом вже досліджено питання наявності в ОСОБА_1 пільг зі сплати судового збору в межах спірних правовідносин, що апелянт з суб`єктивної точки зору кваліфікує спірні правовідносини як такі, що порушують його права як учасника бойових дій, що апелянтом не наведено нових підстав для звільнення від сплати судового збору, що ухвали та постанови Верховного Суду, на які посилається заявник, прийняті раніше, ніж постанова від 19 жовтня 2020 року в справі № 240/934/20, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про звільнення від сплати судового збору згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки, звертаючись із заявою про звільнення від сплати судового збору, апелянт мав правомірні сподівання, що його заява буде задоволена, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, суд дійшов висновку про можливість продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги, викладених в ухвалі від 07 жовтня 2020 року.

Керуючись ст. 121, 169, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Продовжити строк усунення недоліків апеляційної ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року в справі № 200/2289/20-а на три дні з моменту отримання копії вказаної ухвали.

Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, підлягають застосуванню процесуальні наслідки, зазначені в ухвалі Першого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Д. Компанієць