Справа № 540/183/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/183/20
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря - Скоріної Т. С.

представників відповідача - Луценко Л. А., Якуби С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - ГУНП в Херсонській області) в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (т.1 а.с.69-70), просив визнати протиправними та скасувати накази:

- від 20.12.2019 року № 1072 «Про застосування дисциплінарного стягнення» у вигляді звільнення з посади заступника начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області - начальника відділу організації діяльності груп реагування капітана ОСОБА_1 ;

- від 22.01.2020 року № 13 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області - начальник відділу організації діяльності груп реагування та призначення на посаду начальника сектора реагування патрульної поліції №4 Високопільского відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що в ході проведення службового розслідування, дисциплінарною комісією не перевірялись відомості про те, ким було поширено, здійснений позивачем відеозапис від 19.11.2019 року в мережі Інтернет. Позивач стверджував, що вказаний відеозапис щодо неправомірних дій заступника начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області було викладено в мережу Інтернет не ним, а головою первинної професійної спілки «Правозахисники Країни» ОСОБА_2 . Такі дії, останнього, обумовлюються зверненням позивача до вказаної професійної спілки за захистом своїх прав. Наполягає на тому, що, дійсно, передавав відеозапис ОСОБА_2 , але не уповноважував його викладати відеозапис в мережу Інтернет.

У зв`язку з цим, позивач вважає, що відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за розповсюдження вказаного відеозапису.

Щодо невиконання посадових обов`язків позивач зазначає, що в межах іншої справи №540/916/19 Херсонським окружним адміністративним судом було призначено судову почеркознавчу експертизу підписів, які містяться на функціональних обов`язках заступника начальника - начальник відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області. За результатами проведеної експертизи було встановлено, що підпис від імені начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області полковника поліції Ярошака О. Я. на вказаних функціональних обов`язках виконаний не самим ОСОБА_3 , а іншою особою.

На думку позивача, вказане ставить під сумнів належність та обов`язковість виконання ним указаних функціональних обов`язків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Правова позиція суду першої інстанції щодо відмови в позові, складається з того, що дії позивача щодо надання відеозапису іншій особі призвели до його потрапляння в мережу Інтернет, а тому позивач створив ситуацію наслідком якої стали дії третьої особи по розповсюдженню даного відеозапису. Також, на думку суду, на відеозаписі зафіксовано зневажливе ставлення керівника до підлеглого (позивача), а тому останній міг звернутися з відеозаписом до вищестоящого керівництва для прийняття заходів реагування. На думку суду, розповсюдження даного відеозапису через мережу Інтернет принижує авторитет поліції, свідчить про порушення позивачем Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. №1179.

Далі суд зазначив, що відсутність факту підписання ОСОБА_3 функціональних обов`язків не свідчить про відсутність у позивача обов`язку їх виконувати. На думку суду першої інстанції, з моменту ознайомлення позивачем з його функціональними обов`язками (21.01.2018 року) останній сприймав їх як такі, що підлягають виконанню. При цьому, ініціативних дій щодо оскарження функціональних обов`язків, з підстав неналежності підпису, позивачем не вчинялись.

Також суд зазначив, що наказом ГУНП в Херсонській області №208 від 18.03.2019 року до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, а тому відповідач обґрунтовано застосував дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

За таких обставин, суд першої інстанції погодився з суб`єктом владних повноважень про наявність факту порушення позивачем службової дисципліни і правил етичної поведінки та, відповідно, правомірності звільнення його з посади.

Короткий зміст апеляційної скарги та відзиву.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Гончаренко А. Ю. його оскаржив.

Підставами для скасування рішення зазначив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

На його думку, наведені порушення, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та для ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги складаються з наступного.

По-перше, представник апелянта вказує, що факт підробки функціональних обов`язків ОСОБА_1 встановлено експертом 29 жовтня 2019 року в межах адміністративної справи №540/916/19. До цього часу ОСОБА_1 не знав та не міг знати про підроблення підпису начальника та не міг порушувати питання про недійсність функціональних обов`язків.

На думку представника апелянта, без належного затвердження функціональні обов`язки є нікчемними, а тому не можуть породжувати правових наслідків.

Крім того, представник апелянта вказує, що майже весь 2019 рік, за наказами керівництва, ОСОБА_1 перебував у службових відрядженнях, на період проведення службового розслідування був відсторонений від виконання службових обов`язків та тривалий час перебував на лікарняному та у відпустці. Вказані об`єктивні обставини унеможливлювали виконання позивачем функціональних обов`язків у повному обсязі.

По-друге, апелянт, як і в позовній заяві, звертає увагу на те, що відеозапис в мережу Інтернет він не викладав, а лише передав його голові первинної професійної спілки «Правозахисники Країни» ОСОБА_2 , якому не надавав дозволу на поширення вказаного відеозапису.

Також представник апелянта зазначає, що невикористання позивачем права на звернення до вищестоящого керівництва не може ставитись йому в провину, оскільки це його право, а не обов`язок.

Заперечуючи проти доводів апеляції, ГУНП в Херсонській області надало відзив в якому зазначає, що судом першої інстанції правильно та повно досліджено докази, встановлено обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що дає підстави стверджувати про його законність та обґрунтованість.

Обґрунтування відзиву фактично складається з мотивів викладених у судовому рішенні.

У зв`язку з цим, суб`єкт владних повноважень просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апелянт та його представник в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, належним чином сповіщені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представники відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечили та просили рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи.

З 23 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходить службу в поліції.

28 грудня 2017 року позивач призначений на посаду заступника начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області - начальник відділу організації діяльності груп реагування.

Наказом ГУНП в Херсонській області від 18 березня 2019 року № 208 начальника відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_1 попереджено про неповну службову відповідність.

Не погоджуючись з даним наказом, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

За результатом розгляду апеляції ГУНП в Херсонській області на рішення суду першої інстанції, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Даним судовим рішенням, зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 вже мав діюче дисциплінарне стягнення, а саме: сувору догану, оголошену наказом ГУНП від 05 жовтня 2018 року № 240, строк дії якої закінчився 05 лютого 2019 року. Крім того, суд зазначив, що суб`єктом владних повноважень доведена наявність у діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, що виразилось у невиконанні функціональних обов`язків, а тому наказ №208 від 18 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді неповної службової відповідності прийнятий правомірно.

Далі слід зазначити, що на підставі наказу ГУНП в Херсонській області «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 20.11.2019 року № 796 призначено службове розслідування за доповідною запискою начальника ГУНП в Херсонській області про невиконання заступником начальника - начальником відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області капітаном поліції ОСОБА_1 своїх службових обов`язків, а також за фактом викладення в мережі Інтернет відеозапису за участю працівників ГУНП в Херсонській області.

Проведеним службовим розслідуванням, за результатами якого складено висновок від 20 грудня 2019 року, затверджений начальником ГУНП в Херсонській області, встановлено, що заступник начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області - начальник відділу організації діяльності груп реагування капітан ОСОБА_1 систематично не виконує свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Так, протягом І-ІІ кварталів 2019 року ОСОБА_1 взагалі не організовано планування відділу організації діяльності груп реагування. Документація відділу виготовляється підлеглими, тоді як позивач не підготував жодного документа протягом І-ІІ кварталів 2019 року.

Поряд з цим, позивачем не забезпечувався щомісячний збір, аналіз та узагальнення статистичної інформації про результати роботи секторів (груп) реагування патрульної поліції територіальних підрозділів поліції ГУНП в Херсонській області, у наявності тільки аналіз роботи за 12 місяців 2018 року, що не давало можливості вчасно реагувати на зміни в оперативній обстановці в області та забезпечувати негайне реагування на повідомлення громадян про правопорушення та інші події. Як наслідок - призводило до неприбуття або несвоєчасного прибуття нарядів патрульної поліції на місця події, що у свою чергу підриває авторитет поліції.

Крім того, капітан поліції ОСОБА_1 на зауваження керівництва управління превентивної діяльності та ГУНП реагує неадекватно, а частіше агресивно. У розмові з керівництвом не дотримується субординації, проявляє зневагу та провокує конфлікти, що приводить до погіршення психоемоційного стану особового складу та вносить розлад в робоче функціонування .

Також під час проведення службового розслідування була проаналізована колективна скарга працівників управління превентивної діяльності ГУНП від 27.11.2019 року, в якій зазначено, що капітан поліції ОСОБА_1 за час перебування на займаній посаді зарекомендував себе з негативної сторони, свої посадові інструкції виконує не в повному обсязі, не цікавиться діяльністю свого відділу. Постійно провокує конфліктні ситуації, під час спілкування дозволяє собі висловлювання, які принижують честь та гідність працівників поліції, а також висловлювання з використанням ненормативної лексики. Серед працівників підрозділу авторитетом не користується, рівень довіри до нього з боку підлеглих - відсутній.

У цій колективній скарзі також зазначено, що останній прецедент трапився 20.11.2019 року. Так, капітан поліції ОСОБА_1 упродовж всього дня провокував заступника начальника - начальника ВДОП управління превентивної діяльності ГУНП підполковника поліції ОСОБА_4 на словесну перепалку, яка все ж таки вилилася у конфлікт, який ОСОБА_1 записав на свій мобільний телефон.

Колектив до нього, як до керівника ніяк не ставиться та не хоче бачити його у підрозділі, бо він своїми діями провокує та дискредитує функціонування всього підрозділу. Робочий час ОСОБА_1 проводить у своєму кабінеті та на вулиці, де всім розповідає про те, що він всіх вижене та буде начальником.

Поряд з цим, в ході службового розслідування капітан ОСОБА_1 повідомив, що у нього відбулась неприємна розмова з приводу позбавлення його премії з підполковником поліції ОСОБА_5 .

Фрагмент бесіди позивачем було записано через відеокамеру власного мобільного телефону. В даному фрагменті підполковник поліції ОСОБА_6 розмовляє з позивачем зверхньо, образливо та на підвищених тонах, використовуючи ненормативну лексику. Зі слів позивача, навіть після свого виходу з кабінету ОСОБА_4 останній продовжував через зачинені двері ображати та ненормативно висловлюватись на адресу позивача.

Одразу після зазначених подій позивач звернувся до голови профспілки «Правозахисники країни» ОСОБА_2 та розповів про конфлікт, повідомивши, що має докази на підтвердження принижень його на службовому місці та передав йому відповідний відеозапис.

В подальшому зазначений відеозапис потрапив в мережу Інтернет в загальний доступ.

Позивач не заперечує та визнає, що відеозапис з фрагментом бесіди з підполковником ОСОБА_7 ним дійсно передавався голові профспілки «Правозахисники країни», але останньому не надавалась згода на публікацію цього файлу в мережі Інтернет для загального доступу.

За результатами службового розслідування комісія дійшла висновку про наявність факту порушення службової дисципліни заступником начальника управління - начальником відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області капітаном поліції ОСОБА_1 , а саме: вимог пп.1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пп. 2, 3, 4, 5, 6, 7, 11, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, ст.ст. 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», абз. 1, 8, 10 п.1. розділу II, абз. 1, 4 п. 3., абз. 1, 3 п. 4. розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присяги працівника поліції, що виразилось у неповазі до честі і гідності колег по службі, невиконанні наказів керівництва, вчиненні дій проти інтересів служби, неутриманні від висловлювань та дій, що порушують права людини, принижують честь і гідність працівників, несприянні керівникам в організації дотримання службової дисципліни в підрозділі, невиконанні своїх службових обов`язків, наказів керівництва, недотриманні, норм ділового мовлення, неодноразовому допущенні використання ненормативної лексики, перекладанні своєї відповідальності на підлеглих, проявленні зарозумілості, грубості, некоректності стосовно керівників та підлеглих, що суперечить покладеним на поліцейського обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює виконання ним своїх обов`язків. У зв`язку з цим, капітана поліції ОСОБА_1 рекомендовано звільнити з посади.

Наказом ГУНП в Херсонській області «Про застосування дисциплінарного стягнення» №1072 від 20.12.2019 року за систематичне грубе порушення службової дисципліни, вимог пп. 1, 2. ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пп. 2., 3., 4., 5., 6., 7., 11., 13. ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337- VIII, ст.ст. 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», абз. 1, 8, 10 п.1. розділу II, абз. 1, 4 п. 3., абз. 1, 3 п. 4. розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присяги працівника поліції заступника начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області - начальника відділу організації діяльності груп реагування капітана поліції ОСОБА_1 звільнено з посади.

В подальшому наказом ГУНП в Херсонській області №13 о/с від 22.01.2020 року, відповідно до абз.5 п.3 ч.1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію», як виконання дисциплінарного стягнення - звільнення з посади, відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України - капітана поліції ОСОБА_1 призначити на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Високопільського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП у порядку переміщення, встановивши посадовий оклад 2950 грн. та щомісячну надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 60%, увільнивши його з посади заступника начальника управління превентивної діяльності ГУНП - начальника відділу організації діяльності груп реагування.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції.

Так, як свідчать матеріали справи, позивача звільнено з посади за двома підставами: перша - неналежне виконання функціональних обов`язків; друга - розповсюдження відеозапису в мережі Інтернет, перегляд його викликав громадський резонанс в суспільстві підірвав довіру до поліції України, призвів до приниження авторитету поліції в суспільстві, рівня довіри до неї.

Надаючи оцінку першій підставі звільнення ОСОБА_1 з посади колегія суддів бажає зазначити таке.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до ч.1. ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з п.п.1, 2, 4 ч. 3. ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій; сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3, 4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч.4 ст.16 Дисциплінарного статуту службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Так, у висновку службового розслідування установлено, що ОСОБА_1 систематично не виконує свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Це виразилось в тому, що позивач протягом І-ІІ кварталів 2019 року не організував планування відділу організації діяльності груп реагування. Документація відділу виготовляється підлеглими, тоді як позивач не підготував жодного документа протягом І-ІІ кварталів 2019 року.

Крім того, установлено, що позивачем не забезпечувався щомісячний збір, аналіз та узагальнення статистичної інформації про результати роботи секторів (груп) реагування патрульної поліції територіальних підрозділів поліції ГУНП в Херсонській області, у наявності тільки аналіз роботи за 12 місяців 2018 року, що не давало можливості вчасно реагувати на зміни в оперативній обстановці в області та забезпечувати негайне реагування на повідомлення громадян про правопорушення та інші події. Як наслідок - призводило до неприбуття або несвоєчасного прибуття нарядів патрульної поліції на місця події, що у свою чергу підриває авторитет поліції.

ОСОБА_1 не заперечує проти того, що перелічене вище входить до його функціональних обов`язків, однак в апеляційній скарзі наполягає на тому, що він не повинен був їх виконувати, оскільки такі обов`язки є нікчемними та їх невиконання не може створювати правові наслідки.

Апелянт мотивує це тим, що в межах іншої справи №540/916/19 експертом встановлено факт підробки його функціональних обов`язків.

Так, висновком № 19-793/794 від 29 жовтня 2019 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 на функціональних обов`язках заступника начальника - начальника відділу організації діяльності груп реагування УПД ГУНП в Херсонській області, що зареєстровані за № 165/7-01-2018 від 22 січня 2018 року, у графі «Ознайомлений підпис», виконаний самим ОСОБА_1 .

При цьому, експертом встановлено, що підпис від імені начальника управління превентивної діяльності ГУНП полковника поліції ОСОБА_3 на функціональних обов`язках заступника начальника - начальника відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності ГУНП, що зареєстровані за № 165/7/01-2018 від 22 січня 2018 р., у графі «Затверджую», виконаний не ОСОБА_3 .

Оцінюючи з правової точки зору даний довід, колегія суддів вважає, що він не заснований на приписах законодавства, адже факт підробки підпису від імені керівництва на функціональних обов`язках не може виправдовувати позивача та звільняти його від відповідальності за їх невиконання. Перебування позивача у службових відрядженнях також не звільняє його від обов`язку виконання функціональних обов`язків.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року, прийнятою за результатом розгляду справи №540/916/19 встановлено, що позивач, перебуваючи на посаді заступника начальника управління начальника відділу охорони публічного порядку та організації діяльності груп реагування УПД ГУНП, відповідно до функціональних обов`язків планувати роботу відділу, затверджувати щоденні плани роботи працівників відділу та контроль за виконанням заходів, передбачених планами роботи УПД, ГУНП. Проте, як встановлено судом така робота, з боку позивача не проводилася.

Також позивачем не забезпечувався щомісячний збір, аналіз та узагальнення статистичної інформації про результати роботи секторів (груп) реагування патрульної поліції територіальних підрозділів поліції ГУНП, не був забезпечений контроль за організацією роботи щодо перевірки законності та обґрунтованості прийняття працівниками СРПП рішень про списання матеріалів ЄО у справу згідно Закону України «Про звернення громадян», внаслідок чого встановлено 44 факти необґрунтованого прийняття таких рішень за результатами розгляду матеріалів ЄО, які містять ознаки кримінальних правопорушень.

Незважаючи на те, що за невиконання своїх обов`язків позивач у 2018 році поніс дисциплінарну відповідальність у вигляді попередження про неповну службову відповідність, він продовжував і далі у І та ІІ півріччі 2019 р. неналежним чином виконувати свої функціональні обов`язки.

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За правилами ч. 10 ст. 14, ч. 7 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України наказом Міністра внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджений Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі-Порядок № 893).

Згідно з п. 1 розд. V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п. 4 розд. V Порядку № 893 визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч.12 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суб`єкт владних повноважень, приймаючи спірний наказ про звільнення позивача з посади, правомірно врахував діюче дисциплінарне стягнення щодо ОСОБА_1 , а саме: попередження про неповну службову відповідність, оголошеної наказом №208 від 18 березня 2019 року.

Слід також зазначити, що в межах справи №540/916/19 судом також було встановлено, що ОСОБА_1 вже мав діюче дисциплінарне стягнення, а саме: сувору догану, оголошену наказом ГУНП від 05 жовтня 2018 року № 240, строк дії якої закінчився 05 лютого 2019 року.

Колегія суддів також враховує колективну скаргу працівників управління превентивної діяльності ГУНП від 27.11.2019 року, яка зводиться до того, що вони не бажають працювати з ОСОБА_1 та просять прислухатися до їх думки.

Надаючи оцінку другій підставі звільнення ОСОБА_1 з посади щодо розповсюдження відеозапису в мережі Інтернет колегія суддів бажає зазначити таке.

В апеляційній скарзі апелянт наполягає на тому, що відеозапис в мережу Інтернет він не викладав, а лише передав його голові первинної професійної спілки «Правозахисники Країни» ОСОБА_2 , якому не надавав дозволу на поширення вказаного відеозапису.

Досліджуючи даний довід апеляції колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що через такі дії позивача відеозапис потрапив до мережі Інтернет, а тому фактично позивач створив ситуацію наслідком якої стали дії третьої особи по розповсюдженню такого відеозапису.

Крім того, позивач повинен був усвідомлювати, що передача відеозапису іншій особі може бути наслідком викладення його у засоби масової інформації.

Колегія суддів вважає правильними доводи ГУНП в Херсонській області, що вчинені позивачем дії підривають авторитет та довіру громадян до поліції, оскільки службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

Таким чином, особа, котра перебуває на службі повинна дотримуватися етичних норм, формування в собі почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність.

Забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей - є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи містяться достатні докази про порушення позивачем службової дисципліни у вигляді неналежного виконання функціональних обов`язків та розповсюдження відеозапису.

Інших доводів, які б свідчили про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права апелянт не навів.

У відповідності до ст. 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 19.10.2020 року.