Справа № 743/1422/20
Суддя: Павленко О. В.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1422/20
Провадження № 2-а/743/203/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої - судді Павленко О.В.,
при секретарі Воєдило О.В.,
з участю: представника позивача Трачук О.В. (в режимі відеоконференції з приміщення Чопського прикордонного загону), відповідача - громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ), представника відповідача адвоката Куліша Ю.А., перекладачів Улах Іфран, Софі Майвада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про продовження строку затримання до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні,

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про продовження строку затримання на 6 місяців до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.04.2020 року відповідач був затриманий з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України. Рішення набуло чинності. На підставі вказаного рішення суду відповідач був поміщений до Чернігівського ПТПІ. 02.06.2020, під час перебування в ПТПІ, відповідач звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. На запит Чопського прикордонного загону від 15.10.2020, ГУ ДМС в Закарпатській області повідомило, що на даний час відповідач перебуває у процедурі оформлення для вирішення питання щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України. Враховуючи, що положеннями п. 2 ст. 289 КАС України передбачено, що заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви, то позивач просив продовжити строк затримання відповідача в ПТПІ до вирішення питання про визнання його біженцем.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові та просив суд їх задовольнити.
Відповідач - громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що тривалий термін знаходиться в ПТПІ, за цей час він передумав ставати біженцем, він бажає особисто звернутися до посольства своєї країни за допомогою в оформленні документів для повернення на батьківщину. В цілому відношення відповідача до позову залишилось не визначеним.
Представник відповідача в судовому засіданні зауважив на те, що на його думку позовна заява підписана з порушенням, а саме із застосуванням кліше, тому вона не повинна розглядатися. З приводу суті позову - представник відповідача заперечив його обґрунтованість виходячи з того, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду відповідач затриманий з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, при тому, що рішення про видворення відповідача не приймалось. Позивач не вказав, які саме дії він вчиняв з метою ідентифікації відповідача. Крім того, оскільки відповідач звернувся із заявою про визнання його біженцем в такому випадку процедура ідентифікації припиняється. Отже, підстави для затримання відповідача в ПТПІ перестали існувати і, на його думку, позивач повинен був звернутись з новим позовом. За таких обставин просив в задоволенні позову відмовити.
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача з приводу того, що позовна заява, подана до суду, не підписана належним чином.
Так, позовна заява подана позивачем через електронний суд та відповідно до протоколу створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису позовна заява підписана електронним підписом в установленому порядку.
Інші доводи представника відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з наступного.
На підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.04.2020 громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 було затримано з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України на строк до шести місяців. Зазначене рішення набуло чинності (ухвалою восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2020 апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника відповідача закрито).
02.04.2020 Чопський прикордонний загін звертався до Надзвичайного та Повноважного Посла Ісламської Республіки Афганістан в Україні з листом щодо ідентифікації ряду осіб, які назвалися громадянами Афганістану, серед яких був вказаний відповідач.
02.06.2020 на адресу Головного управління ДМС України в Закарпатській області Чопським прикордонним загоном були направлені для прийняття відповідного рішення заяви чотирьох громадян Афганістану, серед яких також була заява відповідача.
Таким чином, з моменту подання відповідачем заяви про визнання його біженцем процедура його ідентифікації (надіслання запитів до консульських установ та дипломатичних представництв держави походження особи) Чопським прикордонним загоном була припинена.
З повідомлення від ГУ ДМС України в Закарпатській області від 15.10.2020 на запит Чопського прикордонного загону видно, що 17 липня 2020 року прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відносно ОСОБА_1 .
Станом на час розгляду справи, з пояснень позивача встановлено, що рішення за заявою відповідача ще не прийнято.
На момент розгляду справи у відповідача відсутні документи, які б давали йому право перебувати на території України та посвідчують його особу.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку. Згідно вимог ст.6 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземця або особу без громадянства може бути визнано біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або їм може бути надано тимчасовий захист у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Частиною 2 ст. 289 КАС України передбачено, що такий захід як затримання іноземця, також застосовуються адміністративним судом за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Згідно ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно частини 12 ст. 289 КАС України, про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця бо особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

З огляду на викладене, оскільки відповідач не має законних підстав для перебування на території України, у нього відсутні документи, що дають право на виїзд з України, та він звернувся із заявою про отримання захисту на території України, суд доходить до висновку, що є всі правові підстави для продовження строку затримання відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на строк визначений ч.11 ст.289 КАС України, а відтак позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 90, 241-246, 250, 289КАС України, -

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (код: ЄДРПОУ, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_2 ) про продовження строку затримання до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового заходу в Україні - задовольнити.
Продовжити строк затримання громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового заходу в Україні, але не більше ніж на шість місяців до 27 квітня 2021 року.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ріпкинський районний суд Чернігівської області до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Павленко