Справа № 280/3965/20
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 жовтня 2020 року (17 год. 45 хв.)Справа № 280/3965/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Полімер» (69063, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.24; ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Полімер» (далі позивач або ПП ВКФ «Полімер») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач або ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви (вх. № 39215 від 26.08.2020) просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.03.2020 в частині нарахування податкового зобов`язання та штрафних санкцій та пені з податку на доходи фізичних осіб на суму 164 077,37 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.03.2020 в частині нарахування військового збору та штрафних санкцій щодо сплати військового збору на суму 8924,69 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що актом планової документальної виїзної перевірки від 07.02.2020 №55/08-01-05-01/13606170 встановлено ряд порушень позивачем Податкового кодексу України. Так, позивач вважає їх частково помилковими, такими, що виникли в результаті невірного розрахунку та неправильного застосування контролюючим органом норм чинного законодавства України. Так, відповідно до висновків проведеної перевірки, в порушення пп. 168.1.1 пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України позивачем було несвоєчасно сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб при нарахуванні (виплаті) доходів у вигляді заробітної плати у періоді з 01.01.2018-30.09.2019 у розмірі 236 741,02 грн. Так, позивач зазначає, що в розрахунку відповідача допущено хронологічну помилку, а саме: сплата податку на доходи фізичних осіб наведено податковим органом в таблиці із порушенням ним хронологічного порядку, оскільки підприємством жодним чином не було порушено термінів сплати згідно пп. 168.1.5 ст.168 ПК України за серпень 2018 року та травень 2019 року. Зокрема, ПДФО за серпень 2018 року позивачем сплачено 07.09.2018, а заробітна плата за серпень 2018 року виплачена 13.09.2018, а ПДФО за травень 2019 року сплачено 06.06.2019, а заробітна плата виплачена у період з 07.06.2019 по 14.06.2019. Сплата податку на доходи фізичних осіб при нарахуванні (виплаті) доходів у вигляді заробітної плати за вересень 2019 року відбувалась без порушення термінів, визначених ПК України, про що свідчить наданий відповідачу розрахунок, який не був взятий до уваги податковим інспектором при перевірці та не відображений в акті перевірки. Зазначає, що ПП ВКФ «Полімер» на час перевірки, на підставі даних з електронного кабінету платника податків за період з 01.01.2018 по 31.10.2019, журналу проводок за рахунком №6411 за період з 01.01.2018 по 31.10.2019 p., надав свій розрахунок (у правильному хронологічному порядку) щодо нарахування та виплати заробітної плати, а також, сплати податку на доходи фізичних осіб у період з 01.01.2018 по 30.09.2019, який значним чином відрізняється від розрахунку податкового органу. Так, відповідно до розрахунків ПП ВКФ «Полімер» було несвоєчасно сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб при нарахуванні (виплаті) доходів у вигляді заробітної плати у період з 01.01.2018 по 30.09.2019 лише у розмірі 51001,06 грн. Щодо застосування податковим органом штрафних санкцій у розмірі 75 відсотків суми податку позивач зауважує, що розмір штрафної (фінансової) санкції повинен застосовуватись за кожен конкретний факт не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, а факт порушення податкового законодавства може бути встановлений не інакше як за результатами перевірки платника податків, які оформлюються відповідним актом. Підвищені розміри штрафів у разі повторного виявлення податкових порушень (згідно зі статтею 127 ПК України - 75%) застосовуються не за сам факт виявлення будь-яких порушень, а за повторне вчинення діянь за обставин, передбачених, зокрема, підпунктом 54.3.5 пункту 54.4 статті 54 ПК України. Враховуючи те, що факт повторного протягом 1095 днів не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб контролюючим органом жодним актом встановлено та зафіксовано не було, податковий орган неправомірно застосовує штрафну (фінансову) санкцію по не утриманому і не перерахованому до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірі 75% за період з січня 2016 року по грудень 2019 року. З огляду на вищевикладені обставини, нарахування штрафних санкцій у вищевказаних відсоткових ставках (75%) позивачу за несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб є помилковим, адже не встановлено попередніх порушень відповідних норм податкового законодавства, та з приводу даних порушень податковим органом не виносилося рішень, а тому таке порушення вважається первинним, тобто штрафні санкції повинні обчислюватися за ставкою 25%. Зокрема, стягненню підлягатимуть податкові зобов`язання, штрафні санкції та пеня з податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 25 197,81 грн. замість заявленої у податковому повідомленні-рішенні 189 275,18 грн. Отже, висновок податкового органу щодо нарахування штрафу та пені є помилковим, зважаючи на п. 127.1 ст.127 Податкового кодексу України, а податкове повідомлення-рішення № від 05.03.2020 підлягає скасуванню в частині стягнення штрафних санкцій на суму 164 077,37 грн. (189 275,18 грн. 25 197,81 грн. = 164 077,37 грн.).

Також зазначає, що відповідно до висновків відповідача в порушення пп. 168.1.2 п.168.1 ст.168, пп. 1.2 п. 16.1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, згідно додатку №16 до акту перевірки № 55/08-01-05-01/13606170 від 07.02.2020 податковим органом визначено несвоєчасну сплату військового збору у сумі 12712,00 грн. Так, ПП ВКФ «Полімер» вважає, що, як і у випадку з податком на доходи фізичних осіб, в розрахунку контролюючого органу допущено хронологічну помилку. ПП ВКФ «Полімер» вважає необґрунтованим висновок щодо несвоєчасної сплати військового збору при нарахуванні (виплаті) доходів у вигляді заробітної плати у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2019 у розмірі 12 712,00 грн. На підставі даних з електронного кабінету платника податків за період з 01.01.2018 по 31.10.2019, журналу проводок за рахунком №6426 за період з 01.01.2018 по 31.10.2019 ПП ВКФ «Полімер» несвоєчасно сплачено до бюджету військовий збір в період з 01.01.2018 по 30.09.2019 лише у розмірі 2 090,76 грн., а відтак стягненню підлягатимуть штраф з пенею у сумі 1 430,01 грн. замість заявлених у податковому повідомленні-рішенні 10 354,70 грн. Отже, висновок ГУ ДПС у Запорізькій області щодо нарахування штрафу у розмірі 75% є помилковим, зважаючи на п. 127.1 ст.127 Податкового кодексу України, а податкове повідомлення-рішення № від 05.03.2020 підлягає скасуванню в частині стягнення штрафних санкцій на суму 8924,69 грн. (10 354,70 - І 430,01 грн. = 8 924,69 гри.). Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, висновки ГУ ДПС у Запорізькій області щодо несвоєчасної сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору є помилковими та підлягають перегляду (перерахунку), а відповідні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню в частині невірно розрахованих відповідачем зобов`язань та застосованих штрафних санкцій. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 22.06.2020 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 20.07.2020.

13.07.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №32021), в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що позивачем порушено пп. 168.1.1 пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб при нарахуванні (виплаті) доходів у вигляді заробітної плати у періоді 01.01.2018-30.09.2019 у розмірі 236741,02 грн. Також, встановлено порушення пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, пп. 1.2 п. 16.1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, а саме: підприємством несвоєчасно сплачено військовий збір (при нарахуванні (виплаті) доходів у вигляді заробітної плати у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2019 у розмірі 12711,99 грн. Перевіркою звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт встановлено, що працівникам підприємства здійснювались відшкодування витрат. Таким чином, в порушення пп. 164.2.17 п. 164.2, п. 164.5 ст. 164, п. 167.1 ст.167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст.168, пп. 170.9.1 п.170.9 ст.170 Податкового кодексу України, підприємством не виконані функції податкового агента при виплаті оподатковуваного доходу у вигляді додаткового блага, а саме: компенсація витрат на закордонні відрядження працівнику підприємства, що не підтверджені документально, та у зв`язку з відсутністю документів, а саме підтвердження сплати за товари (копія чеку) у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2019 у розмірі 42446,70 грн. у зв`язку з чим занижено податок на доходи фізичних осіб у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2019 у розмірі 9317,55 грн., в т.ч. у 2 кварталі 2018 року- 282,88 грн., у 3 кварталі 2018 року - 9034,67 грн. Також, встановлено порушення пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст.167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст.168, пп. 170.9.1 п.170.9 ст.170, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, а саме: підприємством не виконані функції податкового агента при виплаті оподатковуваного доходу у вигляді додаткового блага - компенсація витрат на закордонні відрядження працівнику підприємства, що не підтверджені документально, та відсутність документів, а саме підтвердження сплати за товари (копія чеку) у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2019 у розмірі 42446,20 грн. Дане порушення призвело до заниження військового збору у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2019 у розмірі 636,69 грн. (42446,20х1,5%), в т.ч. у 2 кварталі 2018 року-19,33 грн., у 3 кварталі 2018 року - 617,37 грн.

Ухвалою суду від 20.07.2020 провадження у справі зупинено до 07.09.2020.

Ухвалою суду від 07.09.2020 провадження у справі поновлено.

У підготовчому засіданні оголошувались перерви до 15.09.2020 та 22.09.2020.

Протокольною ухвалою суду від 22.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 13.10.2020.

13.10.2020 у судовому засіданні, за клопотанням учасників справи, судом ухвалено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 КАС України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

У період з 24.12.2019 по 24.01.2020, на підставі направлень від 23.12.2019 № №765, 764, 766, 767, наказів від 09.12.2019 №952 та від 23.12.2019 № 1147, відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, п. 2 ч.1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», фахівцями відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку ПП ВКФ «Полімер» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2019 та з 01.01.2018 по 30.09.2019 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено Акт від 07.02.2020 №55/08-01-05-01/13606170 (а.с.18-58).

Висновками Акту перевірки від 07.02.2020 №55/08-01-05-01/13606170 встановлено порушення ПП ВКФ «Полімер», вимог між іншого:

пп.176.2 «а» п. 176.2 cm. 176 Податкового кодексу України та п.3.2, п.3.3, п.3.4, п.3.5, п.3.6. cт.3 розділу 111 «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» від 13.01.2015 № 4, подання з недостовірними відомостями даних за 2,3 квартали 2018 p., 2 квартал 2019р., що призвело до збільшення податкових зобов`язань платника податку та до зміни платника податку;

пп. 168.1.1 пп. 168.1.2 п. 168.1 c1. 168 Податкового кодексу України, несвоєчасно сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб при нарахуванні (виплаті) доходів у вигляді заробітної плати у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2019 у розмірі 236741,02 грн.;

пп. 164.2.17 п. 164.2, п. 164.5 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу України, занижено податок на доходи фізичних осіб при виплаті оподатковуваного доходу у вигляді додаткового блага у періоді з 01.01.2018 по 30.09,2019 в розмірі 9317,55 грн., в т.ч. у 2 кварталі 2018р. - 282,88 грн., у 3 кварталі 2018р. - 9034,67 грн.;

пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, пп. 1.2 п. 16.1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, несвоєчасно сплачено військовий збір (при нарахуванні (виплаті) доходів у вигляді заробітної плати у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2019 у розмірі 12711,99 грн.;

пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1 п. 168.1 cm. 168, пп. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, занижено військовий збір при виплаті оподатковуваного доходу у вигляді додаткового блага у періоді з 01.01.2016 по 31.03.2019 у розмірі 636,70 грн., в т.ч. у 2 квартал 2018р. - 19,33 грн., у 3 кварталі 2018р. - 617,37 грн.

Не погоджуючись із висновками, викладеними у акті перевірки від 07.02.2020 №55/08-01-05-01/13606170, позивачем до ГУ ДПС у Запорізькій області подано письмові заперечення вих. № 64 від 20.02.2020, які були проігноровані контролюючим органом (а.с.84-87).

На підставі Акту перевірки від 07.02.2020 №55/08-01-05-01/13606170 та виявлених порушень податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення форми «Д» від 05.03.2020:

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, пені на загальну суму 189 275,17 грн., у т.ч.: за податковими зобов`язаннями 9317,55 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 177555,76 грн., пеня 2401,86 грн. (а.с.108);

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, пені на загальну суму 10354,70 грн., у т.ч.: за податковими зобов`язаннями 636,70 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 9534,00 грн., пеня 184,00 грн. (а.с.109).

Не погодившись із вказаними рішеннями, ПП ВКФ «Полімер» подано скаргу до ДПС України, яка рішенням про результати розгляду скарги від 19.05.2020 № 16584/6/99-00-08-05-04-06 залишила скаргу без задоволення, рішення без змін (а.с.103-104, 105-107).

Вважаючи прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення № від 05.03.2020 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 162 476,11 грн. за штрафними санкціями та нарахованої пені 1601,25 грн. та № від 05.03.2020 в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору за штрафними санкціями у розмірі 8852,13 грн. та нарахованої пені 72,56 грн. протиправними, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач не заперечує факт наявності порушень податкового законодавства в частині несвоєчасно перерахованого ПДФО у розмірі 51001,06 грн. та неперерахованого ПДФО у розмірі 9317,55 грн., несвоєчасно перерахованого військового збору у розмірі 2090,76 грн. та не перерахованого військового збору у розмірі 636,70, однак не погоджується щодо застосування штрафних санкцій у розмірі 75% згідно положень пункту 127.1 статті 127 ПК України.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає, що відповідно до пункту 127.1 статті 127 ПК України, ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

При цьому, згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 62.1 статті 62 ПК України, податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з підпунктом 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Отже, факт порушення податкового законодавства може бути встановлений не інакше як за результатами перевірки платника податків, за результатами якої складається акт.

Підвищені розміри штрафів у разі повторного виявлення податкових порушень (75%) застосовуються не за сам факт виявлення будь-яких порушень, а за повторне вчинення діянь за обставин, передбачених, зокрема, підпунктом 54.3.5 пункту 54.4статті 54 ПК України.

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що застосування штрафу більшого розміру можливе у разі встановлення контролюючим органом повторності порушення протягом 1095 днів, яке зафіксовано в акті перевірки та, відповідно, в податковому повідомленні-рішенні.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 24.10.2018 у справі №820/2405/16, від 11.09.2018 у справі №805/3649/17-а.

Слід звернути увагу на правову позицію Верховного Суду від 21.01.2020 року (справа №820/11382/15), яка є обов`язковою для застосування та відповідно до якої, розмір штрафних санкцій визначається з урахуванням кількості разів допущених податкових правопорушень, незалежно від того, чи виявлено такі порушення контролюючим органом в межах однієї перевірки.

Вчинення саме таких дій позивачем, податковим органом не доведено.

Надані відповідачем розрахунки свідчать, що контролюючий орган застосував до платника штрафну санкцію за вчинення порушення втретє і більше - у розмірі 75%.

Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення № від 05.03.2020, контролюючим органом застосовано до позивача штрафну санкцію з податку на доходи фізичних осіб на суму 177555,76 грн., тоді як штрафні санкції повинні обчислюватись за ставкою 25%, через що до стягненню підлягають штрафні санкції у сумі 15 079,65 грн. та, відповідно пеня у сумі 800,61 грн.

Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення № від 05.03.2020, контролюючим органом застосовано до позивача штрафну санкцію з військового збору на суму 9534,00 грн., тоді як штрафні санкції повинні обчислюватись за ставкою 25%, через що до стягненню підлягають штрафні санкції у сумі 681,87 грн. та, відповідно пеня у сумі 111,44 грн.

Так, досліджуючи матеріали, надані сторонами, судом не встановлено факт повторного протягом 1095 днів не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб відповідачем жодним актом встановлено та зафіксовано не було, не надано доказів винесення податкових повідомлень-рішень, якими позивачу були б збільшені суми грошового зобов`язання тричі протягом року, що передували прийняттю оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, суд зазначає, що контролюючий орган безпідставно застосував до позивача штрафну (фінансову) санкцію по не утриманому і не перерахованому до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору в розмірі 75%.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною 1, пунктом 2 частини 2 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Розглянувши справу в межах позовних вимог, суд прийшов до висновку, що податкові повідомлення-рішення № від 05.03.2020 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 162 476,11 грн. за штрафними санкціями та нарахованої пені 1601,25 грн.; № від 05.03.2020 в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору за штрафними санкціями у розмірі 8852,13 грн. та нарахованої пені 72,56 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2595,03 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Полімер» (69063, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.24; ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № від 05.03.2020 в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій з податку на доходи фізичних осіб на суму 162 476,11 грн. та пені 1601,25 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № від 05.03.2020 в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій з військового збору у розмірі 8852,13 грн. та пені 72,56 грн.

Стягнути на користь Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Полімер» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2595,03 грн. (дві тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 03 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20.10.2020.

Суддя Ю.В. Калашник