Справа № 440/1005/20
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 р.Справа № 440/1005/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 (головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко) по справі № 440/1005/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2020, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач), в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 26.11.2019 № 4, яким позивачу відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком згідно заяви від 20.11.2019 на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період навчання з 01.09.1985 по 04.01.1989 у Середньому професійно технічному училищі № 112 м. Єнакієво, періоди роботи з 09.01.1989 по 04.06.1989, з 19.08.1991 по 11.05.1994 на підприємстві Шахта "Полтавська" виробничого об`єднання "Орджонікідзуголь", періоди служби у Радянській армії з 09.06.1989 по 05.06.1991, періоди роботи з 13.05.1994 по 19.02.1998 та з 01.11.2007 по 30.11.2014 на підприємстві 1-й воєнізований гірничорятувальний загін, відповідно до записів у трудовій книжці, та призначити, перерахувати та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.11.2019 та виплатити недоодержані суми пенсії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 у справі № 440/1005/20 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства відповідача від 26.11.2019 № 4.

Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 20.11.2019, зарахувавши позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 періоду навчання з 01.09.1985 по 04.01.1989 в середньому професійно - технічному училищі № 112 м. Єнакієво, періоду роботи з 09.01.1989 по 04.06.1989, та з 19.08.1991 по 11.05.1994 на шахті "Полтавская" виробничого об`єднання "Орджоникидзеуголь", періоду служби в Радянській Армії з 09.06.1989 по 05.06.1991, періоду роботи з 13.05.1994 по 19.02.1998 та з 01.11.2007 по 30.11.2014 в Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні, з урахуванням висновків суду.

В іншій частини позовних вимог - відмовлено.

Позивач, частково не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком, та прийняти нове рішення, яким зобов`язати відповідача призначити, перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.11.2019 та виплатити недоодержані суми пенсії.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору в оскаржуваній частині судового рішення.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 20.11.2019 позивач звернувся до відповідача iз заявою про призначення пенсії за віком (а.с.63).

Рішенням відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства відповідача від 26.11.2019 № 4 позивачу відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи, підтвердженого у встановленому законом порядку.

Задовольнивши частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем не доведено правомірності рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства відповідача від 26.11.2019 № 4, яким позивачу відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому зазначене рішення підлягає скасуванню з відповідним зобов`язанням відповідача зарахувати спірні періоди до пільгового стажу позивача.

При цьому, суд першої інстанції врахував дискреційні повноваження пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, та дійшов до висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 20.11.2019 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Колегія суддів, розглянувши судове рішення виключно в межах апеляційної скарги позивача, частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 308 КАС України, колегія суддів здійснює апеляційний перегляд судового рішення в межах апеляційної скарги позивача, тобто в межах відмови у задоволенні позовних вимог.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Poland № 30210/96).

Крім того, у пункті 227 рішення у справі «Кудла проти Польщі» Суд вказав, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні доступність засобу юридичного захисту, здатного забезпечувати втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод, незалежно від того, у якій формі вони закріплені в національному правовому порядку. Отже, дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (рішення у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), пункт 95 та рішення у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland), заява №30210/96, пункт 157).

Отже, обираючи спосіб захисту порушених прав, варто зважати на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до п.п. 2, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз наведених норм доводить, що законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки.

За обставинами справи, суд першої інстанції, дотримуючись правил невтручання у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, дійшов до висновку про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 20.11.2019 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Колегія суддів зазначає, що дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

За обставинами справи, 20.11.2019 позивач звернувся до відповідача iз заявою про призначення пенсії за віком (а.с.63).

До заяви позивачем додавались наступні документи: паспорт громадянина України; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера; диплом середнього професійно - технічного училища № 112 м. Єнакієво серія НОМЕР_1 ; військовий квиток серія НОМЕР_2 ; довідка 1-го державного воєнізованого гірничорятувального загону м. Горлівка про заробітну плату для обчислення пенсії № 02-57; довідка аварійно - рятувального загону спеціального призначення № 40-1827/45.06 про заробітну плату для обчислення пенсії; архівна довідка адміністрації м. Єнакієво № 474/03-1 від 08.04.2019; архівна довідка адміністрації м. Єнакієво № 474/03-2 від 08.04.2019; довідка про реорганізацію структурного підрозділу "Шахта "Полтавська" від 15.02.208; копія наказу №125а від 28.05.1997; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.06.2018; копія листа про надання інформації від 04.04.2018 № 04/565; копія наказу № 319 від 11.10.1994; копія протоколу засідання атестаційної комісії від 10.10.1994; копія наказу № 75 від 07.04.2014; копія протоколу засідання комісії по атестації робочих умовам праці від 07.04.2014 № 2; копія наказу № 74 від 08.04.2009; довідка про підтвердження про підтвердження трудового стажу № 04/43 від 04.05.2019; копія наказу № 87 від 09.04.2004, копія наказу від 07.04.2004 засідання атестаційної комісії; копія протоколу засідання атестаційної комісії № 2 від 07.04.2009; довідка про підтвердження стажу роботи та реорганізацію підприємства від 06.06.2019 № 40-1856/45.02; трудова книжка серія НОМЕР_3 (а.с.16, 17, 23-49, 66-151).

За змістом рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства відповідача від 26.11.2019 № 4 позивачу відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи, підтвердженого у встановленому законом порядку, оскільки:

надана довідка від 04.05.2019 № 04/93 за період роботи з 13.05.1994 по 19.02.1998 та з 01.11.2007 по 30.11.2014 в І-му воєнізованому гірничорятувальному загоні не врахована для зарахування страхового стажу за Списком № 1, тому що уточнююча довідка видана підприємством з території, яка не підконтрольна українській владі та не підлягає реєстрації та виконанню;

період роботи у шахті "Полтавська" виробничого об`єднання "Орджонікідзвуголь" з 09.01.1989 по 04.06.1989 та з 19.08.1991 по 11.05.1994 не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, тому що відсутня уточнююча довідка з зазначенням роботи підземним електрослюсарем та підземним гірничим робітником повний робочий день.

За цим, відповідач, враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та на підставі документів, наданих на день звернення позивача, приходить до висновку, що стаж роботи позивача за Списком № 1 складає 6 років 11 місяців 0 днів (а.с. 18, 19).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відповідач у спірних правовідносинах вже реалізував свої дискреційні владні повноваження, прийнявши рішення про відмову у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Беручи до уваги встановлену судом першої інстанції протиправність відмови відповідача у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", викладену в рішенні відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства відповідача від 26.11.2019 № 4, а також те, що відповідач використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення позивача, колегія суддів вважає, що відповідач в даному випадку не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд.

За відсутності іншої підстави, зазначеної в оскаржуваному рішенні для відмови, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обгрунтованими.

Абзацом 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що з метою ефективного захисту порушеного права позивача на отримання дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", слід зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, починаючи з 20.11.2019.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.11.2019 та виплатити недоодержані суми пенсії, спрямовані на майбутнє та є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 20.11.2019, зарахувавши до пільгового стажу зазначені періоди, з прийняттям в цій частині нового судового рішення, яким зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, починаючи з 20.11.2019, та часткового задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 по справі № 440/1005/20 - скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 20.11.2019, зарахувавши ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоду навчання з 01.09.1985 по 04.01.1989 в середньому професійно - технічному училищі № 112 м. Єнакієво, періоду роботи з 09.01.1989 по 04.06.1989, та з 19.08.1991 по 11.05.1994 на шахті "Полтавская" виробничого об`єднання "Орджоникидзеуголь", періоду служби в Радянській Армії з 09.06.1989 по 05.06.1991, періоду роботи з 13.05.1994 по 19.02.1998 та з 01.11.2007 по 30.11.2014 в Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні, з урахуванням висновків суду, з прийняттям в цій частині нового судового рішення про задоволення позову.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 період навчання з 01.09.1985 по 04.01.1989 в середньому професійно - технічному училищі № 112 м. Єнакієво, період роботи з 09.01.1989 по 04.06.1989, та з 19.08.1991 по 11.05.1994 на шахті "Полтавская" виробничого об`єднання "Орджоникидзеуголь", періоду служби в Радянській Армії з 09.06.1989 по 05.06.1991, період роботи з 13.05.1994 по 19.02.1998 та з 01.11.2007 по 30.11.2014 в Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, починаючи з 20.11.2019.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 по справі № 440/1005/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 19.10.2020 року