Справа № 639/3152/20
Суддя: Латка І. П.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/3152/20
Повадження № 2-а/638/286/20
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря Рассохи В.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - інспектор роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області Терентьєв Роман Валерійович, Управління патрульної поліції у Харківській області

розглянувши в порядку спрощеного провадження у залі суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області Терентьєва Романа Валерійовича, Управління патрульної поліції у Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області Терентьєва Романа Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в обґрунтування якого вказав, що 22 травня 2020 року відповідачем Терентьєвим Романом Валерійовичем стосовно позивача винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП України у зв`язку з порушенням п. 2.1. г Правил дорожнього руху.

Позивач вважає, що дана постанова винесена із порушенням прав позивача та вимог діючого законодавства, зазначивши, що постанову винесено на місці правопорушення і за таких умов позивач не мав часу та можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Крім того, до постанови про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, а саме протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів тощо.

Також, позивач посилається на те, що він має статус учасника бойових дій та відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Позивач просив суд постанову інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області Терентьєва Романа Валерійовича від 22 травня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, справу щодо позивача закрити.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 червня 2020 року адміністративну справу 639/3152/20 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області Терентьєва Романа Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передано до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2020 року матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області Терентьєва Романа Валерійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення повернуто до Жовтневого районного суду м. Харкова як направлені передчасно.

13 серпня 2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю з Жовтневого районного суду м. Харкова надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області Терентьєва Романа Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, про що свідчать роздруківки підтвердження про відправлення зазначених документів на офіційну електронну адресу відповідачів.

Відповідачі відзив на позовну заяву не подали.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області Терентьєва Романа Валерійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2570114 від 22 травня 2020 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом Huyndai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн у зв`язку з тим, що 22 травня 2020 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом став учасником ДТП та не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.г. Правил дорожнього руху - відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, що підтверджується постановою серії ЕАМ № 2570114 від 22 травня 2020 року (а.с. 36).

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 29 травня 2015 року, виданим Східним регіональним управлінням державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України (а.с. 27).

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вбачається, що автомобіль Huyndai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 20 березня 2013 року на ОСОБА_3 .

Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2007 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 14 липня 2007 року (а.с. 32).

Отже, транспортний засіб Huyndai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 ,належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Із змісту позовної заяви вбачається, що спір між позивачем та відповідачами виник з приводу того, що позивач вважає дії відповідачів протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2570114 від 22 травня 2020 року незаконною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту третього частини першої статті КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Звертаючись із позовною заявою позивач не погоджується з обставинами, викладеними в оскаржуваній постанові серії ЕАМ № 2570114 від 22 травня 2020 року, посилаючись на неможливість в момент складення вказаного протоколу скористатися своїми правами та на відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Як зазначено вище, згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 29 травня 2015 року, виданим Східним регіональним управлінням державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, тобто має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Згідно з п. 13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування Цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Системний аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку, що учасники бойових дій, які особисто керують належними їм транспортними засобами, зокрема, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Транспортний засіб Huyndai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 ,належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, тобто позивачу у відповідності до положень статті 60 Сімейного кодексу України належить також належить право власності на автомобіль Huyndai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , і він керував та володів ним на законній підставі.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до стаття 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підпунктом «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху», передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2570114 від 22 травня 2020 року, вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу Huyndai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 ,стало ДТП.

Також, в зазначеній постанові серії ЕАМ № 2570114 від 22 травня 2020 року вказано, що позивач не мав при собі обов`язкового поліса страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як було зазначено вище, до матеріалів справи приєднана копія посвідчення серії НОМЕР_2 від 29 травня 2015 року, виданого Східним регіональним управлінням державної прикордонної служби України, згідно якого ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, тобто має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Таким чином, враховуючи положення п. 13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування Цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які передбачають, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, у позивача був відсутній обов`язок здійснювати страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічний правовий висновок зроблено у постановах Верховного Суду у справі 363/1097/17 від 15 березня 2019 року та у справі № 686/17029/17 від 05 квітня 2018 року.

Наведені обставини свідчать про безпідставність притягнення позивача до відповідальності згідно за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення позивачем вимог п.2.1 "г".

Таким чином, суд дійшов висновку, що накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за відсутність (ненадання інспектору) поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн, підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору,тому відповідно до положень ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Харківській області на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області Терентьєва Романа Валерійовича, місце роботи за адресою: вул. Шевченка, буд. 315, м. Харків, Управління патрульної поліції у Харківській області, місцезнаходження якого за адресою: вул. Шевченка, буд. 315, м. Харків, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Постанову інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області Терентьєва Романа Валерійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2570114 від 22 травня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Харківській області, , місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 315-А, м. Харків, на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2020 року.

Суддя І.П. Латка