Справа № 280/6999/20
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань сплати судового збору

19 жовтня 2020 року Справа № 280/6999/20
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Прасов О.О., розглянувши у м.Запоріжжі матеріали адміністративного позову

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до 1.Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, просп.Соборний, буд.164; ); 2.Держави - Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул.Архітектора Городецького, буд.13; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Держава - Державна казначейська служба України (01601, м.Київ, вул.Бастионна, буд.6; )

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_2 (далі - позивач) до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі - відповідач-1), Держави - Міністерства юстиції України (далі - відповідач-2), в якому позивач просить суд: 1) визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) по несвоєчасному виконанню ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», п.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», п.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», абз.3 ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», ст.19 Конституції України по виконавчому провадженню №58998700 - протиправною; 2) як похідне, зобов`язати Відділ примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) виконати імперативні вимоги п.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», абз.3 ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», ст.19 Конституції України по виконавчому провадженню №58998700; 3) стягнути з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України в користь позивача моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.

Представником позивача у позові заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі. В обгрунтування звільнення від сплати судового збору зазначено, що відповідно до п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономне Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою. В обгрунтування відстрочення сплати судового збору зазначено, що позивач є одинокою матір`ю та позов подано в інтересах малолітньої дитини. Також, у позові зазначено: "... На підставі вищевикладеного, просимо Суд взяти до уваги, що дотримуючись належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача на доступ до суду, з іншого боку, керуючись практикою вирішення таких питань Європейським судом з прав людини, прошу Суд за можливе відстрочити сплату судового збору Позивачем до ухвалення Рішення по справі. ...".

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.132 КАС України).

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом (ч.1 ст.56 КАС України).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, а також для звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.133 КАС України, ст.8 Закону України "Про судовий збір" повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ст.ст.132-133 КАС України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Суд позбавлений можливості одночасно і звільнити позивача від сплати судового збору і відстрочити йому сплату судового збору.

Представником позивача не надано до суду безспірних доказів заподіяння позивачу шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органом державної влади.

Суд, на підставі матеріалів позовної заяви, вважає, що позивач може бути звільнений від сплати судового збору відповідно до приписів п.7 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", ч.1 ст.56 КАС України.

Таким чином, вказане клопотання представника позивача задовольняється частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 133, 241, 243 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позову щодо захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_2 .

В іншій частині клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі - відмовити.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: adm.zp.court.gov.ua/sud0870/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.О. Прасов