Справа № 240/13669/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Житомир справа № 240/13669/20

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 06.03.2020 №0600-0317-8/5886 про відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зарахування йому до страхового стажу періоду роботи з 14.04.1995 по 31.12.1999 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повністю зарахувати до стажу роботи період роботи до трудовому договору з 14.04.1995 по 31.12.1999 у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач вважає, що згідно з пунктами 1, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 3а відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунка і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Ухвалою суду від 31.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що відсутні підстави для зарахування до стажу роботи позивача періоду з 14.04.1995 по 31.12.1999, оскільки у трудовому договорі не вказано кінцевий термін його дії, зазначено лише дату початку дії договору - 14.04.1995. Трудовий договір не зареєстровано в установленому порядку в державній службі зайнятості. Також у трудовій книжці позивача відсутні записи про період роботи з 14.04.1995 по 31.12.1999 по трудовому договору. Відповідач вважає, що довідку від 21.01.2020 врахувати немає підстав, оскільки вона видана іншою юридичною особою - ПП "Бланк", а не ФОП ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та з 07.12.2005 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач 24.01.2020 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та зарахування до стажу роботи періоду роботи по трудовому договору з 14.04.1995 по 31.12.1999 року у ФОП ОСОБА_2 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 06.03.2020 №0600-0317-8/5886 повідомило позивача про те, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу періоду роботи по трудовому договору у ФОП ОСОБА_2 з 14.04.1995 по 31.12.1999, оскільки документи не відповідають один одному. Довідка про період роботи видана на підставі трудового договору, в якому не зазначено термін його дії. Крім того, у копії трудової книжки, яка знаходиться у пенсійній справі, відсутній запис про зазначений період роботи, що суперечить вимогам Інструкції про ведення трудових книжок.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788) визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою цієї ж норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами ПФ відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок).

Вимоги до ведення трудової книжки та до оформлення записів у такій книжці регламентовані Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (далі - Інструкція).

Пунктом 1 Порядку обумовлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, аналіз викладених норм дає підстави вважати, що додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як свідчать матеріали справи, підставами для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи по трудовому договору у фізичної особи-підприємця для перерахунку пенсії слугували наступні факти: документи не відповідають один одному; довідка про період роботи видана на підставі трудового договору в якому не зазначено термін дії; у копії трудової книжки, яка знаходиться у пенсійній справі, відсутній запис про зазначений період роботи, що суперечить вимогам Інструкції про ведення трудових книжок працівників.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено трудовий договір, строк дії договору з 14.05.1995.

Відповідно до довідки від 21.01.2020, виданої Приватним підприємством "Бланк", ОСОБА_1 до прийняття на приватне підприємство "Бланк" на посаду технічного директора (з 01.08.2002 згідно наказу №2 від 31.07.2002) мав стаж роботи у приватного підприємця ОСОБА_2 з 14.04.1995 до 31.12.1999 згідно трудового договору. У трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні записи про період роботи з 14.04.1995 по 31.121999 по трудовому договору.

Оцінюючі наведені факти у сукупності, судом враховується, що відповідно до п. 2.21-1 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов`язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо), зберігаються безпосередньо у працівників. Зазначені в абзаці першому цього пункту фізичні особи роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Під час прийняття на роботу вноситься запис: "Прийнятий на роботу (далі зазначається професійна характеристика робіт) за трудовим договором (зазначаються дата та номер договору), зареєстрованим у державній службі зайнятості (зазначається повна назва центру зайнятості), при цьому у графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис (дата і номер реєстрації трудового договору державною службою зайнятості: "трудовий договір (номер), зареєстрований (дата)"), а при звільненні - запис: "Звільнений з роботи (далі зазначається підстава звільнення з посиланням на відповідні статті КЗпП України)", при цьому у графі 4 зазначається дата зняття трудового договору з реєстрації державною службою зайнятості: "трудовий договір (номер) знято з реєстрації (дата)". Унесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від місця реєстрації трудового договору, і засвідчуються його печаткою.

Таким чином, відповідним нормативно-правовим актом чітко врегульовано процедуру оформлення трудового договору та його відображення у трудовій книжці як умови, сукупність яких дозволяє зарахувати відповідний період роботи до страхового стажу працівника.

За обставин, які склались у даній справі, ці вимоги дотримані не були, оскільки ані реєстрація трудової угоди у державній службі зайнятості, ані відображення факту її укладення у трудовій книжці позивача здійснені не були.

Ті факти, на які посилається позивач, не дозволяють достовірно підтвердити період роботи, який міг би бути зарахований до його страхового стажу, а також ідентифікувати його дійсного роботодавця, з огляду на те, що довідка від 21.01.2020 видана іншою юридичною особою стосовно періоду, в якому позивач мав перебувати у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 . Отже, суд позбавлений можливості, спираючись на відповідні та неспростовні докази, констатувати факт роботи позивача у період з 14.04.1995 по 31.12.1999 у ФОП ОСОБА_2 .

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на викладене правове регулювання спірних правовідносин, а також враховуючи у сукупності докази, надані учасниками спору, у суду немає підстав для висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.139-143 КАС України відсутні підстави для відшкодування судових витрат позивача по даній справі.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, Житомир, 10003) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 20.10.2020.

Суддя Н.М. Майстренко