Справа № 640/2218/20
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 жовтня 2020 року №640/2218/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (також далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - третя особа, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №58350353 від 26.06.2019 р. Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві () правонаступником якого є відповідач, (далі - оскаржувана постанова);

- зобов`язати відповідача поновити виконавче провадження ВП №58350353 з примусового виконання виконавчого листа виданого Окружним адміністративним судом міста Києва №826/591/18 від 20.06.2018 р.

Ухвалою суду від 04.03.2020 р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/2218/20 (далі - справа), розгляд якої вирішено здійснювати в порядку ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем протиправно та підлягає скасуванню, оскільки виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП №58350353 не виконано.

Відповідач позовні вимоги не визнав та разом з третьою особою просили у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржувана постанова прийнята відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

18.02.2019 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабановим В.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58350353 по примусовому виконанню виконавчого листа №826/591/18, виданого 20.06.2018 р. Окружним адміністративним судом міста Києва, про зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та на підставі довідки №1 від 01.06.2017 р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, по визначеному в цій довідці посадовому окладу поліцейських - 3600,00 грн., окладу поліцейського за спеціальним званням - 2600,00 грн., надбавки за стаж служби в поліції - 2480,00 грн., надбавки за службу в умовах режимних обмежень - 540,00 грн., провести за період з 01.01.2016 р. перерахунок та виплату (за період, у якому вона підлягала виплаті) пенсії ОСОБА_1 з включенням до загальної суми грошового забезпечення, з якої буде перерахована пенсія з 01.01.2016 р., а також у подальшому, надбавку за особливо важливі завдання у розмірі 50% визначеного посадового окладу поліцейських, з урахуванням окладу поліцейського за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років (надбавки за стаж служби в поліції) - 4340,00 грн., а також премії у розмірі 209% по відношенню до усіх зазначених вище нарахувань - 28340,40 грн., так як відсоткові розміри такої надбавки і премії входять до розрахунку пенсії позивача по пенсійній справі , такий перерахунок та виплату проводити без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством.

При цьому, 26.06.2019 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабановим В.В. прийнято оскаржувану постанову, якою закінчено виконавче провадження ВП №58350353 у зв`язку із виконанням боржником у повному обсязі рішення суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18, п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Разом з тим, вказане вище повідомлення та додана до нього копія постанови НКРЕКП від 24.12.2019 р. №3025 не є належними та достатніми доказами фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим листом №826/8168/17, виданого 22.10.2019 р. Окружним адміністративним судом міста Києва,

В обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови позивач посилався на те, що виплата різниці пенсії за період з 01.01.2016 р. по 04.06.2018 р. (дата набрання рішенням законної сили - 05.06.2018 р.) в сумі 379647,73 грн. здійснена не була, як це вказано у виконавчому листі №826/591/18 від 20.06.2018 р.

З наявної в матеріалах справи копії матеріалів виконавчого провадження ВП №58350353 вбачається, що оскаржувана постанова прийнята у зв`язку з тим, що 21.03.2019 р. відповідачу надійшло повідомлення ГУ ПФУ в м. Києві №53272/07 від 15.03.2019 р. про виконання виконавчого документа, до якого додано копії розрахунків та довідки на 6-ти аркушах.

Разом з тим, вказане вище повідомлення з додатками не є належними та достатніми доказами фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим листом №826/591/18, виданого 20.06.2018 р. Окружним адміністративним судом міста Києва, виходячи з наступного.

Суд звертає увагу, що в повідомленні ГУ ПФУ в м. Києві №53272/07 від 15.03.2019 р., а також в письмових поясненнях на позовну заяву від 30.03.2020 р. №2600-0804-7/41389 третьою особою повідомлено, зокрема, що виплату різниці пенсії за період з 01.01.2016 р. по 04.06.2018 р. (дата набрання рішенням законної сили - 05.06.2018 р.) в сумі 379647,73 грн. буде здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. №649, згідно з п. 2 якої установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Отже, ГУ ПФУ в м. Києві визнається факт неповного виконання судового рішення у справі №826/591/18 в частині виплати різниці пенсії за період з 01.01.2016 р. по 04.06.2018 р.

Крім того, суд звертає увагу, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 р. в адміністративній справі №640/5248/19 за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Пенсійний фонд України, про визнання протиправною та нечинною постанови визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2018 р. в адміністративній справі №826/591/18 третьою особою виконано не в повному обсязі, а тому відповідач, в порушення ст. 63 Закону №1404-VIII не перевірив належним чином виконання рішення боржником, а тому прийнята оскаржувана постанова про закриття виконавчого провадження ВП №58350353 є протиправною та підлягає скасуванню, а виконавче провадження ВП №58350353 підлягає відновленню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 840,80 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: 01001, місто Київ, пров. Музейний, 2-Д; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ), про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №58350353, прийняту 26.06.2019 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабановим В.В.

3. Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження ВП №58350353 по примусовому виконанню виконавчого листа №826/591/18, виданого 20.06.2018 р. Окружним адміністративним судом міста Києва.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко