Справа № 640/13668/20
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні доказів

20 жовтня 2020 року м. Київ № 640/13668/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Розуменко А.Б., представника позивача Кірчева В.О., представника відповідача Адамишина А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення,

установив:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення.

Представником позивача до суду подано заяву про забезпечення доказів шляхом витребування у Державної міграційної служби України копії листа Національної поліції України, на підставі якого ДМС України відкликало з ДПС України доручення №8-6651/2-19, №8.3-8853/2-19, №8-6652/2-19, №8.3-8853/2-19, №8-6455/2-19 та №8.3-8853/2-19 щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2020 для розгляду вказаної заяви призначено судове засідання.

В засіданні представник позивача заяву просив задовольнити, мотивувавши можливою втратою вищевказаного листа Національної поліції України та необхідністю дослідження даного доказу для всебічного і повного судового розгляду усіх обставин даної справи.

Представник відповідача проти забезпечення доказів заперечував, вказавши на відсутність підстав для цього та необґрунтованість заяви представника позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України особи за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно з частиною першою статті 116 Кодексу адміністративного судочинства України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони потрібні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу у якої знаходяться докази.

Згідно із частиною першою статті 115 Кодексу адміністративного судочинства України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Таким чином, суд за заявою учасника справи має забезпечити докази, зокрема шляхом їх витребуванням та оглядом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18.

Разом з тим, подана заявником заява про забезпечення доказів не містить жодних доказів, а у суду відсутні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, а відтак суд вважає, що є вказана заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 114-117, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 295-297 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено та проголошено в судовому засіданні 20.10.2020.

Суддя О.М. Чудак