Справа № 120/2571/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 жовтня 2020 р. Справа № 120/2571/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (далі - відповідач). У позовній заяві позивачка просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 20.03.2020 № 151991 про застосування адміністративно господарського штрафу в сумі 1700,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що постановою відповідача від 20.03.2020 № 151991 на неї накладено штраф в сумі 1700,00 грн. за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивачка вважає постанову протиправною, оскільки на її переконання, нею не було допущено жодних порушень ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Тому з метою захисту своїх прав позивачка звернулася до суду із цим адміністративним позовом.

Ухвалою від 18.06.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

08.07.2020 до суду надійшла заява позивачки про усунення, вказаних в ухвалі від 18.06.2020, недоліків.

Ухвалою від 03.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін в порядку, встановленому ст. 262 КАС України. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

Також ухвалою від 03.08.2020 витребувано за ініціативою суду у відповідача належним чином засвідчені копії акту перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на підставі якого прийнята постанова № 151991 від 20.03.2020; інформацію про реєстрацію акту в журналі обліку та інші документи, які оформлялися в процесі проведення перевірки; інформацію щодо повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

25.09.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що 24.02.2020 на а.д. 0020301 29 км. + 450 м. було проведено перевірку автомобіля VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . Автомобіль належить на праві власності позивачці.

За наслідками перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.02.2020 № 176670, яким виявлено порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: надання послуг по перевезенню вантажу (картоплі) без оформлених документів передбачених цієї статтею товарно-транспортної накладної.

Відповідач зазначає, що товарно транспортна накладна є одним із основних документів під час здійснення внутрішніх перевезень вантажу згідно ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" незалежно від того чи надаються послуги з перевезення вантажу чи вантаж перевозиться у власних потребах. Тому, відповідач вважає оскаржувану постанову правомірною та просить відмовити у задоволенні позову про її скасування.

Дата прийняття рішення обумовлена перебуванням судді у справі в період із 21.09.2020 по 08.10.2020 на лікарняному.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є фізичною особою-підприємцем з 07.04.2010 № 0002366, основними видами діяльності як суб`єкта господарювання є розведення свиней КВЕД 01.46.

Позивачка є власником транспортного засобу VOLVO FH 12.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідачем згідно щотижневого графіку проведення рейдових перевірок, затвердженого начальником Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області від 21.02.2020, у період з 24.02.2020 по 02.03.2020 проведено перевірку окремо визначених ділянок дороги.

Згідно направлення на рейдову перевірку від 24.02.2020 № 002084 на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 21.02.2020 № 5570/20/18-20 відповідачем у період з 24.02.2020 по 01.03.2020 проведено рейдову перевірку транспортних засобів д/д М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів Подільський 240 км. 418 км., д/д Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 346 км. + 258 м. 514 км., м. Вінниця Вінницький район, а/д О-02-03-01 Вінниця-Тиврів 7 км. + 50 м., м. Могилів Подільський район, Крижопільський район, Літинський район, Гайсинський район, Немирівський район, Тиврівський район, Мурованокуриловецький район, Жмеринський район, Тульчинський район, Тростянецький район, м. Ладижин, Хмільницький район, Шаргородський район, Бершадський район.

В ході рейдової перевірки, проведеної 24.02.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, на а.д. 0020301 29 км. + 450 м. було проведено перевірку транспортного засобу VOLVO FH 12.380, з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Автомобіль належить на праві власності позивачці.

За наслідками перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.02.2020 № 176670, яким виявлено порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: "надання послуг по перевезенню вантажу (картоплі) без оформлених документів передбачених цієї статтею, а саме товарно-транспортної накладної".

Водій транспортного засобу з актом ознайомився про що свідчить його підпис.

Відповідно до пункту 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567) справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до повідомлення відповідача від 03.03.2020 № 20621/20/24-20 позивачку запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт до управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області на 17.03.2020. Однак при розгляді справи ОСОБА_1 не була присутня.

Постановою управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області від 20.03.2020 № 151991 за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме - надання послуг по перевезенню вантажу без товарно - транспортної накладної, відповідальність за яке передбачена частиною першою абз 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", щодо ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн.

Не погодившись із прийнятою постановою, позивачка звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

За п. 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон від 05.04.2001 № 2344-ІІІ) та Порядок № 1567.

Статтею 1 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ст. 6 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, визначено Порядком № 1567.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка (п. 12 Порядку № 1567).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (п. 14 Порядку № 1567).

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (п. 15 Порядку № 1567).

Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення (п. 17 Порядку № 1567).

Частиною 1 ст. 48 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно із ч. 2 ст. 48 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Більш детально правовідносини щодо обсягу документів необхідних для здійснення внутрішніх перевезень вантажів врегульовані постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 № 207 якою затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні (далі - Перелік № 207).

Згідно п. 1 Переліку № 207 для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах вимагається наявність таких документів: - фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка; - товарно-транспортна накладна; - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; - реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; - талон про проходження державного технічного огляду; - поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2 Переліку № 207 для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб вимагається наявність таких документів: - накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж; - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; - реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; - талон про проходження державного технічного огляду; - поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Дослідивши Акт проведення перевірки від 24.02.2020 № 176670, суд встановив, що відповідачем виявлене порушення кваліфіковано за ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема: "надання послуг по перевезенню вантажу (картоплі) без оформлених документів передбачених цієї статтею, а саме товарно-транспортної накладної".

Оскільки в Акті проведення перевірки від 24.02.2020 № 176670 йдеться лише про відсутність у водія товарно - транспортної накладної, то із урахуванням норм п. 1 Переліку № 207, на думку суду, відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_2 є водієм транспортного засобу, що належить перевізнику ОСОБА_1 яка здійснює внутрішні перевезення вантажів на договірних умовах, адже у разі перевезення вантажів для власних потреб наявність товарно - транспортної накладної не вимагається. При цьому в акті перевірки не зазначено як про наявність так і про відсутність у водія інших документів. Тому суд оцінює оскаржувану у цій справі постанову із урахуванням тих обставин про які йдеться в Акті від 24.02.2020 № 176670 який став підставою для її прийняття (відсутність у водія товарно транспортної накладної).

Згідно з абз 3 ч. 1 ст. 60 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (ст. 33 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами 1-3 ст. 909 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

З системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що відповідальність у вигляді адміністративно - господарського штрафу передбачена саме за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ, а товарно-транспортна накладна обов`язково повинна бути наявна у водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, учасниками яких є три сторони - перевізник, вантажовідправник та вантажоодержувач.

Тобто відповідальність за наявність товарно - транспортної накладної під час перевезення вантажів на договірних умовах несуть саме перевізники, які надають послуги з перевезення вантажу.

З матеріалів перевірки не встановлено наявність у позивача статусу суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сфері автомобільного транспорту з наданням послуг по перевезенню вантажу або наявність договору про перевезення вантажу, відповідно підстави вважати, що позивач здійснювала перевезення в рамках договірних правовідносин відсутні.

При цьому відповідальність у вигляді адміністративно - господарського штрафу застосовано саме у зв`язку з відсутністю товарно - транспортної накладної на товар при наданні послуг з перевезення вантажів на договірних засадах, натомість, доказів надання таких послуг позивачкою на договірних умовах відповідачем не надано. Тобто в даному випадку немає підстав для висновку, що позивачка здійснювала перевезення вантажу від вантажовідправника до вантажоодержувача, а тому вона не підпадає під статус перевізника, який надає послуги з перевезення вантажу на договірних умовах з обов`язковим оформленням товарно - транспортної накладної (не є спеціальним суб`єктом відповідальності).

Отже, за обставин встановлених перевіркою до позивачки не може бути застосована відповідальність, що передбачена абз 3 ч. 1 ст. 60 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ.

Крім того суд зазначає, що відповідно до пунктів 25, 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (п. 27 Порядку № 1567).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 04.03.2020 направлялось на адресу позивачки повідомлення про дату та час (17.03.2020 з 11:00 до 17:00) розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що підтверджується списком № 1 рекомендованих листів про його направлення на адресу позивачки: АДРЕСА_1 .

Разом з тим суд зазначає, що відповідачем не надано належних доказів вручення повідомлення позивачці. Тому суд дійшов висновку, що суб`єкт владних повноважень прийняв оскаржену постанову з порушенням права позивачки на участь у розгляді справи про накладення на неї штрафу, що, за обставин цієї справи, зумовило помилку при встановленні фактичних обставин та прийняття незаконного рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про протиправність застосування до позивачки адміністративно-господарського штрафу за надання послуг з перевезення вантажу без оформлених документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: не оформлення товарно-транспортної накладної. Тому позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови від 20.03.2020 № 151991 про застосування адміністративно господарського штрафу в сумі 1700,00 грн. є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 8 вказаного Положення передбачено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідачем у справі є Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (територіальний орган Укртрансбезпеки), який в силу норм Кодексу адміністративного судочинства України володіє статусом суб`єкта владних повноважень, однак не є юридичною особою, що виключає можливість стягнення із відповідача сплаченого позивачкою судового збору. Тому, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 840,80 грн., належить стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області від 20.03.2020 № 151991 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно господарського штрафу в сумі 1700,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

Відповідач: Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036) територіальний орган Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, .

Суддя Богоніс Михайло Богданович