Справа № 610/2259/20
Суддя: Тімонова В. М.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 610/2259/20
Провадження № 2-а/610/27/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Бартєнєвої Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Харківської області адміністративну справу № 610/2259/20, провадження № 2-а/610/27/2020 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору поліцейський інспектор 4 роти 1 батальйону БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області лейтенант поліції Гаранжа Олег Олександрович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить:

- визнати дії поліцейського інспектора 4 роти 1 батальйону БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області лейтенанта поліції Гаранжа Олега Олександровича щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3045849 від 28.08.2020 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП неправомірними;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3045849 від 28.08.2020 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП;

-справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, просив поновити йому строк на звернення до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 07.09.2020 року він отримав постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ЕАМ № 3045849 від 28.08.2020), яка винесена з порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності

Так, 28.08.2020 о 07.30 год. він рухався на автомобілі VOLVO моделі F12 д.н.з. НОМЕР_1 в смт Олексієво-Дружківка Донецької області зі швидкістю 50 км/год. Був зупинений поліцейським інспектором 4 роти 1 батальйону БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області Гаранжа О.О., який повідомив, що він рухався зі швидкістю руху понад 50 км/год в населеному пункті, а саме зі швидкістю 74 км/год., вказуючи на електронний прилад Trucam, на якому було зафіксований схожий автомобіль з позначкою 74 км/год., проте де саме було зроблений цей вимір та хто знаходився за кермом з екрану видно не було.

У свою чергу він наполягав на іншому, що керував зі швидкістю 50 км/год. та наполягав на присутності адвоката, який готовий був приїхати на місце зупинки, що потребувало близько 2 годин. Через пів години йому зателефонував адвокат та повідомив, що в дорозі пробив колесо, та приїде трохи згодом, про що він повідомив працівнику поліції. Зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасування.

Ухвалою судді від 14.09.2020 зазначену позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

21.09.2020 на виконання ухвали суду позивач ОСОБА_1 усунув недоліки позовної заяви, а саме сплатив судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 22.09.2020 року поновлено строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що в матеріалах справи наявний відеозапис та фото фіксація, які здійснені сертифікованим приладом TruCAM LTI 20/20, показання такого приладу є належним доказом по справі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак жодного клопотання з його боку в ході розгляду справи подано не було. Стосовно тлумачення положення ч.1 ст. 276 КУпАП «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», його необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно- територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, жодним НПА не передбачено розгляд справи безпосередньо за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Інспектор патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, та абсолютно правомірно виніс Постанову і не повинен був складати протокол, як на цьому наполягає позивач, навіть у разі оскарження правопорушення та стягнення та стягнення. Отже, позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності. Крім того, представник відповідача просив справу розглянути без її участі.

19.10.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач вказує на те, що відповідачем долучені до справи вибірково зафіксовані моменти здійснення відеофіксації з персонального нагрудного відеореєстратора поліцейського, в той час, як законодавчо відеозапис повинен вестись безперервно до завершення операції, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Однак, зазначений відеозапис здійснювався не безперервно, а поліцейським вибірково здійснювалась відеофіксація, чим порушувалися вимоги закону. Крім того, у відеозаписі №_еВ000_0828_073437 зафіксовано, як автомобіль марки «VOLVO» моделі «F12», д.р.н. НОМЕР_1 , на якому рухався позивач, протягом 7 сек. На відеозаписі, рухається в один момент: «28/08/2020 07:34:37», що апріорі неможливо. Також на вказаному відеозаписі зафіксовано, як попереду автомобіля, на якому рухався позивач, у безпосередній близькості, їхав інший легковий автомобіль сірого кольору марки « Mitsubishi», зі швидкістю, яка перевищувала швидкість автомобіля позивача, Отже, помилково константовано порушення саме позивачем правил п.12.4. ПДР України. Працівником поліції порушено право позивача на захист та відмовлено у відібранні у нього пояснень по справі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з відзивом та відповіддю на відзив, оглянувши відеозаписи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3045849 від 28 серпня 2020 року, винесеної інспектором БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області Гаранжа О.О., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. (а.с. 18).

У постанові зазначено, що 28.08.2020 о 07.34 ОСОБА_1 керуючи автомобілем VOLVO моделі F12 д.н.з. НОМЕР_1 в смт Олексієво-Дружківка Донецької області траса 20 38км, рухався зі швидкістю 74 км/год., перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 24 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху Trucam ТС000744, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкості руху в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач зазначив, що розгляд справи був здійснений згідно вимог чинного законодавства, позивачу були роз`яснені його права згідно ст. 268 КУпАП, проте останній жодних клопотань та заяв не надавав.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (у тому числі передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Стосовно доводів позивача, що справа про адміністративне правопорушення протиправно була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно приписів пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, на яке посилається позивач, вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Суд відхиляє доводи позивача, із посиланням на вищевказане рішення Конституційного Суду України, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення з огляду на те, що законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Таким чином, Рішення Конституційного Суду України, на яке посилається позивач, приймалось до внесення змін у статтю 258 КУпАП.

Отже, судом не беруться до уваги доводи позивача з приводу неналежного місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб та номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При ньому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м інспектором патрульної поліції виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього інспектор відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Таким чином, сумніви позивача викладені в позовній заяві щодо того що саме його автомобіль рухався з перевищенням швидкості, що і було зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI є безпідставними.

В матеріалах справи наявний відеозапис та фото фіксація, які здійснені сертифікованим приладом TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000744), на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 74 км/год.

Тобто, покази приладу TruCAM LTI 20/20 оцінюються як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Показання такого приладу є належним доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 у справі .№ 359/9278/18, від 26.02.2019 у справі № 750/14111/18,від 14.03.2019 у справі № 378/183/19, від 09.04.2019 у справі № 373/377/19.

Крім того, частиною першою статті 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як свідчить відеозапис з нагрудної камери відповідача, до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено його права та повідомлено про можливість скористатись юридичною допомогою.

Суд також зазначає, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі, про що роз`яснено порушнику.

Таким чином, відповідачем було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, при розгляді справи.

В суді оглянуто диск відеозапису, наданого відповідачем, з якого встановлено, що порушень зі сторони відповідача під час розгляду справи не виявлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 6, 8, 9, 72, 77, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору поліцейський інспектор 4 роти 1 батальйону БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області лейтенант поліції Гаранжа Олег Олександрович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимівідмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, буд.3, .

Третя особа: поліцейський інспектор 4 роти 1 батальйону БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області лейтенант поліції Гаранжа Олег Олександрович, місце проживання: 84391, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Магістральна, буд. 20.

Суддя В.М. Тімонова