Справа № 265/4249/20
Суддя: Адамова Т. С.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/4249/20
Провадження №2-а/265/58/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Адамової Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського сержанту поліції Молокоєдова Андрія Романовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського сержанту поліції Молокоєдова Андрія Романовича про скасування постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 2714297 від 20 червня 2020 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення швидкості у населеному пункті. В обґрунтування позову зазначив, що із вказаною постановою він не згодний, оскільки вимірювання швидкості руху його автомобіля було проведено за допомогою несертифікованого технічного засобу. Крім того, під час його зупинки він виявив бажання скористатися правовою допомогою, про що зробив відповідну усну заяву відповідачу. Однак відповідачем не вжито жодних дій щодо надання можливості йому реалізувати право на отримання такої допомоги, що свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Просив постанову серії ЕАМ № 2714297 від 20.06.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, скасувати.

04 серпня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача в особі представника Молокоєдова А.Р. на пред`явлений адміністративний позов. У своєму відзиві відповідач посилається на те, що під час несення служби 20.06.2020 року екіпажем «Чайка» за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCamLTI 20/20 було виявлено порушення ПДД: водій Skoda Octavia Tour, держ. Номер НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 78 км/год, чим перевищив швидкість на 28км/год. Вказаний факт підтверджується відео та фото. Зазначив, що докази, отримані за допомогою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCamLTI 20/20 є належними та допустимими, тому як відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16642, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 30.09.2019 року та чинного до 30.09.2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCamLTI 20/20 № ТС000788, є придатним до застосування. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

11 серпня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача ОСОБА_1 , в якій зазначено, що наданий відповідачем відеозапис не є оригінальним записом з TruCam, та навіть не є належною копією. Оскільки на відеозапису відсутній цифровий підпис як автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення копії відеозапису. Крім того, відповідачем не було надано йому право на правову допомогу адвоката, хоча він заявляв про це.

У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з урахуванням наданих раніше доказів.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечує.

Будь-яких інших заяв чи клопотань по суті справи сторонами не надано.

08 липня 2020 року відкрите провадження по справі та призначене відкрите судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши відеозапис, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2714297 від 20.06.2020 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255,00 гривень.

Наведена постанова була винесена відповідачем внаслідок встановленого порушення позивачем вимог п.12.4ПДР, а саме: 20.06.2020 року о 16:47:02 год. в м. Маріуполі по проспекту Карпова 185 позивач, керуючи ТЗ рухався зі швидкістю 78 км/год, перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 км/год., чим порушив швидкісний режим в населених пунктах (дозволено швидкість не більше 50км/год). Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruСАM ТС000788.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила №1306), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год..

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 121 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 1 статті 121 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з нормамист.40 Закону України «Про Національну поліцію`поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення безпеки осіб та забезпечення безпеки дорожнього руху може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах фото і відеотехніку, у зв`язку з чим відповідачем використовувалася нагрудна відеокамеру, що була розміщена на форменому одязі.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України, відповідачем надано відеозапис та фото-файл, здійснений лазерним вимірювачем швидкості Trucam LTI 20/20, серійний номер ТС000788, що отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача по проспекту Карпова 185 в місті Маріуполі рухався зі швидкістю 78 км/год.. Також відповідачем надано відеозапис з персонального технічного засобу Body-Cam.

Таким чином, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України, підтверджено належними доказами.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000788 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У З197-12.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/16642, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 30 вересня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000788, є придатним до застосування.

У свідоцтві про повірку зазначено, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000788 відповідає вимогам технічної документації, діапазон вимірювань від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі +- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год. Свідоцтво про повірку чинне до 30 вересня 2020 року.

За таких обставин, судом прийнято фото, здійснене лазерним вимірювачем швидкості TruCam, в якості належного доказу на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України.

Щодо доводів позивача про порушення його прав на надання правової допомоги, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

З відеофайлів вбачається, що позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, позивачем клопотання про необхідність надання йому правової допомоги, не заявлялося. Більш того, після з`ясування того факту, що в автомобілі позивача знаходиться адвокат (виходячи з усних пояснень), відповідачем було запропоновано надати позивачу час для отримання послуг адвоката. Проте, позивач відмовився від цього та зазначив про скоріше складання постанови.

Суд зазначає, що в контексті спірних правовідносин право на юридичну допомогу не є абсолютним, його реалізація вимагає вчинення певних дій з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки чинне адміністративне процесуальне законодавство не визначає обов`язковість участі адвоката чи іншого фахівця у галузі права в розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Отримання допомоги адвоката під час розгляду справи про адміністративне правопорушення є правом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а не обов`язком органу (посадової особи), що притягає до такої відповідальності. Ані Конституцією України, ані будь-яким іншим законом співробітникам поліції не надано повноважень щодо забезпечення явки адвоката або іншого фахівця у галузі права для участі в розгляді цієї категорії справ.

З урахуванням викладеного, суд приходе до висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, доводи позивача щодо порушення його прав на правову допомогу спростовуються даними відеозапису, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

серії ЕАМ № 2714297 від 20 червня 2020 року, винесеної сержантом поліції УПП міста Маріуполя в Донецькій області Молокоєдовим Андрієм Романовичем, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293,295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського сержанту поліції Молокоєдова Андрія Романовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Постанову серії ЕАМ № 2714297 від 20 червня 2020 року, винесену сержантом поліції УПП міста Маріуполя в Донецькій області Молокоєдовим Андрієм Романовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі у десятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 20 жовтня 2020 року.

Суддя Т.С. Адамова