Справа № 420/4650/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
20 жовтня 2020 р. м.ОдесаСправа № 420/4650/20
по справі № 420/4650/20 судді П`ятого апеляційного адміністративного суду
Семенюк Г.В. в порядку частини 3 статті 34 КАС України
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року по справі № 420/4650/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19 березня 2020 року за № 76 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області № 5-766/20/18 від 17.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% від суддівської винагороди у розмірі 118 237, 50 грн., на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-766/20/18 від 17.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року - задоволено в повному обсязі.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року у справі № 420/4650/20 - залишити без змін.

Із позицією П`ятого апеляційного адміністративного суду, що викладена в постанові від 20 жовтня 2020 року, не погоджуюсь, а тому вважаю за необхідне викласти окрему думку по даній справі.

На мою думку апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення зміні, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є суддею у відставці з 27.04.2018 року та отримує довічне грошове утримання судді в розмірі 80% від винагороди судді на аналогічній посаді, яку позивач обіймав на час виходу у відставку (а.с.49).

11.01.2020 року рішенням № 76 апелянт провів перерахунок довічного грошового утримання позивача, яке після перерахунку становить 37836 грн. (а.с.49). Підставою для такого проведення перерахунку стала зміна посадового окладу судді.

18.03.2020 року позивач звернувся до апелянта із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.28). До заяви позивач додав довідку № 5-766/20/18 від 17.03.2020 року, видану Територіальним управлінням ДСА України в Одеській області, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.27).

19.03.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, в особі Відділу з питань перерахунків пенсій № 13 управління застосування пенсійного законодавства, було прийнято рішення № 76, яким позивачу відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання (а.с.29).

Рішення про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання вмотивоване відсутністю на час звернення позивача до пенсійного органу, порядку проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням рішення Конституційного Суду України. Також зазначено, що у проведені перерахунку відповідно до довідки про суддівську винагороду від 17.03.2020 року № 5-766/20/2018 відмовлено до надходження роз`яснень щодо порядку проведення такого перерахунку.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що з дня, наступного після ухвалення КСУ рішення № 2-р/2020 від 18.02.2020 року, відсутні обмеження щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийшли у відставку та не проходили (не пройшли) кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді та (або) не пропрацювали на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суддя вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Конституцією України визначено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод .

Відповідно до ст.126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Статтею 147 Конституції України встановлено, що Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Діяльність Конституційного Суду України ґрунтується на принципах верховенства права, незалежності, колегіальності, гласності, обґрунтованості та обов`язковості ухвалених ним рішень i висновків.

Предметом даного спору є протиправна відмова ГУ ПФУкраїни в Одеській області у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про його суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Частиною 2 ст.125 Конституції України встановлено, що Верховний Суд є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції, а ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд повинен забезпечувати сталість та єдність судової практики.

У зв`язку з цим, окрему увагу у Кодексі адміністративного судочинства України зосереджено на створенню механізмів, які забезпечать єдність практики застосування права Верховим Судом. Зокрема, під зразковою адміністративною справою розуміється типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Законодавець, вводячи такі поняття, як типова та зразкова справи наділяє судові рішення у зразкових справах статусу ознак реального носія об`єктивної інформації та джерела права.

Дослідивши обставини даної адміністративної справи, суддя вважає, що вона підпадає під ознаки типової адміністративної справи, яка розглянута Верховним Судом, як зразкова, в порядку статті 290 КАС України з прийняттям рішення від 16 червня 2020 року по справі № 620/1116/20, оскільки:

- позивачами у них є судді у відставці, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України та отримують щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці;

- позивачі не проходили кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді;

- відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи);

- спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з посиланням на те, що після 18 лютого 2020 року (дата ухвалення рішення Конституційного Суду України №2-р/2020) не приймалось нормативно-правового акта щодо зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді);

- позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу - судді у відставці, який не проходив кваліфікаційне оцінювання суддів, здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення рішення Конституційним Судом України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020).

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, вирішення даного адміністративного спору має здійснюватися судом з урахуванням правових висновків Верховного Суду у зазначеній зразковій справі.

Так, Верховний Суд у вказаній справі зробив наступні правові висновки:

- судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII;

- Конституційний Суд України рішенням від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020 пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

- з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці;

- Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 638/12586/16-а та від 11 лютого 2020 року у справі № 200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24 години 00 хвилини цього дня. Відповідно, з 00 годин 00 хвилин наступного дня, з дати ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила у силу і діє;

- отже, саме з 19 лютого 2020 року, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII;

- на переконання судді, різниця у правах суддів у відставці на перерахунок їх довічного грошового утримання судді в залежності від проходження ними кваліфікаційного оцінювання під час перебування на посаді судді та (або) необхідності пропрацювати на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання, порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Правова позиція суду першої інстанції, викладена в оскаржуваному рішенні, відповідає правовим висновкам, що викладені в рішенні Верховного Суду в зразковій справі.

Дані обставини свідчать про законність та обґрунтованість доводів суду першої інстанції, що позивач з 19 лютого 2020 року, тобто з наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020, має право та підстави на перерахунок свого щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області № 5-766/20/18 від 17 березня 2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Суддя наголошує, що Конституційний Суд України в рішенні від 18 лютого 2020 року у справі № 2-р/2020 вказав, що щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Повертаючись до змісту рішення у зразковій справі № 620/1116/20, суддя зазначає, що питання, в якому відсотковому відношенні повинна виплачуватися суддівська винагорода судді у відставці, не розглядалося, адже з цього приводу між сторонами не існувало спору.

Аналогічна ситуація склалася і в даній справі, оскільки ні у рішенні про відмову у перерахунку позивачу пенсії, ні в апеляційній скарзі, ГУПФ України в Одеській області не заперечувало, що позивач має право на отримання 80% від суддівської винагороди, позаяк саме такий відсоток йому був встановлений при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Отже, враховуючи, що орган Пенсійного фонду не зазначив підстави для зменшення відсоткового значення розміру суддівської винагороди, а заперечував проти перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці тільки з підстав того, що після 18 лютого 2020 року не відбулося підвищення суддівської винагороди, є підстави вважати про відсутність у даній справі спору з цього приводу.

Суддя Семенюк Г.В.