Справа № 120/2877/20-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 жовтня 2020 р. Справа № 120/2877/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М. , розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області ( далі - відповідач), у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області у не створенні, не функціонуванні та не веденні системи обліку публічної інформації;

зобов`язати виконавчий комітет Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області створити, забезпечити функціонування та ведення системи обліку публічної інформації у відповідність до вимог ст.15 та п.5 ч.1 ст.18 Закону України «Про доступ до публічної інформації» оприлюднювати інформацію про системи обліку, види інформації, яку зберігає розпорядник, шляхом обов`язкової реєстрації в системі обліку, що має містити: 1) назву документа; 2) дату створення документа; 3) дату надходження документа; 4) джерело інформації (автор, відповідний підрозділ); 5) передбачену законом підставу віднесення інформації до категорії з обмеженим доступом; 6) строк обмеження доступу до інформації, у разі якщо вона віднесена до інформації з обмеженим доступом; 7) галузь; 8) ключові слова; 9) тип, носій (текстовий документ, електронний документ, плівки, відеозаписи, аудіозаписи тощо); 10) вид (нормативні акти, угоди, рішення, протоколи, звіти, прес-релізи);11) проекти рішень (доповідні записки, звернення, заяви, подання, пропозиції, листи тощо); 12) форму та місце зберігання документа тощо, та забезпечити доступ до системи обліку публічної інформації на офіційному веб-сайті відповідача http://votg.gov.ua/rada/;

стягнути з виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з розглядом справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 30.04.2020 року він звернувся до Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі-відповідач) з проханням привести у відповідність до вимог ст.15 та п.5 ч.1 ст.18 Закону України «Про доступ до публічної інформації» діяльність відповідача з метою створення системи обліку публічної інформації для забезпечення збереження та доступу до публічної інформації документів, що знаходяться у суб`єкта владних повноважень, які підлягають обов`язковій реєстрації в системі обліку, що має містити: 1) назву документа; 2) дату створення документа; 3) дату надходження документа; 4) джерело інформації (автор, відповідний підрозділ); 5) передбачену законом підставу віднесення інформації до категорії з обмеженим доступом; 6) строк обмеження доступу до інформації, у разі якщо вона віднесена до інформації з обмеженим доступом; 7) галузь; 8) ключові слова; 9) тип, носій (текстовий документ, електронний документ, плівки, відеозаписи, аудіозаписи тощо); 10) вид (нормативні акти, угоди, рішення, протоколи, звіти, прес-релізи);11) проекти рішень (доповідні записки, звернення, заяви, подання, пропозиції, листи тощо); 12) форму та місце зберігання документа тощо (ст.18 Закону).

Листом відповідача № 02-23/467 від 15.05.2020 року позивача повідомлено про те, що відповідач працює над питанням приведення веб-сайту Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області у відповідність до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

На думку позивача, відповідач не виконав вимоги ст. ст. 15, 18 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та п.3 Постанови КМУ від 21.11.2011 року №1277, яким затверджено положення про систему обліку публічної інформації та рекомендовано органам місцевого самоврядування забезпечити створення, функціонування та ведення системи обліку публічної інформації.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 02.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Відтак суд, керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 22.07.2020 року клопотання позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження задоволено частково. визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, але з викликом сторін в судове засідання на 09 вересня 2020 року о 14:00 год. Зобов`язано Вороновицьку селищну раду Вінницького району Вінницької області надати з офіційного веб-сайту http://votg.gov.ua/rada/ Порядок ведення, систему обліку публічної інформації у строк до 01.09.2020 року.

09.09.2020 року з`явився позивач, представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Ухвалою суду розгляд справи відкладено на 02.10.2020 року у зв`язку з повторним витребуванням доказів у відповідача.

14.09.2020 року до суду надійшло клопотання про огляд веб-сайту, про що постановити у хвалу з виходом до нарадчої кімнати.

В судове засідання 02.10.20 з`явився позивач. Представник відповідача не з`явився.

Разом з тим, 02.10.2020 року відповідачем надано пояснення щодо виконання ухвали суду про витребування доказів та зазначено, що Вороновицькою селищною радою не забезпечено створення, функціонування та ведення системи обліку публічної інформації, але такі заходи нею вживаються. Також зазначено, що Постанова КМУ №1277 від 21.11.2011 року носить для органів місцевого самоврядування рекомендаційний характер.

Ухвалою суду від 02.10. 2020 року замінено відповідача Вороновицьку селищну раду Вінницького району Вінницької області на виконавчий комітет Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (23252, вул. Козацький шлях, 60, смт.Вороновиця, Вінницька область, Вінницький район) оскільки позовні вимоги спрямовані саме до виконавчого комітету. Також запропоновано виконавчому комітету надати відзив на позовну заяву та відкладено розгляд справи на 19.10.2020 року на 13:00 год.

19.10.2020 року сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши інші докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

30.04.2020 року позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою створити, забезпечити функціонування та ведення системи обліку публічної інформації відповідно до вимог ст.15 та п.5 ч.1 ст.18 Закону України «Про доступ до публічної інформації» оприлюднювати інформацію про системи обліку, види інформації, яку зберігає розпорядник, шляхом обов`язкової реєстрації в системі обліку, що має містити: 1) назву документа; 2) дату створення документа; 3) дату надходження документа; 4) джерело інформації (автор, відповідний підрозділ); 5) передбачену законом підставу віднесення інформації до категорії з обмеженим доступом; 6) строк обмеження доступу до інформації, у разі якщо вона віднесена до інформації з обмеженим доступом; 7) галузь; 8) ключові слова; 9) тип, носій (текстовий документ, електронний документ, плівки, відеозаписи, аудіозаписи тощо); 10) вид (нормативні акти, угоди, рішення, протоколи, звіти, прес-релізи);11) проекти рішень (доповідні записки, звернення, заяви, подання, пропозиції, листи тощо); 12) форму та місце зберігання документа тощо, та забезпечити доступ до системи обліку публічної інформації на офіційному веб-сайті відповідача http://votg.gov.ua/rada/.

До листа-вимоги позивач додав: скрін-шот веб-сайту.

Листом вих. 02-23/467 від 15.05.2020 року Вороновицька сільська рада повідомила позивача, що рада працює над цим питанням, щоб користувачам було зручно та зрозуміло знайти відповідну інформацію.

На запит суду від 09.09.2020 року Вороновицька сільська рада надала лист вих. № 02-23/886 від 25.09.2020 року в якому зазначено, що Постановою Кабінету міністрів України № 1277 від 21.11.2011 року затверджено Положення про систему обліку публічної інформації. У g. 3 цієї Постанови вказано: «Рекомендувати органам місцевого самоврядування забезпечити створення, функціонування та ведення системи обліку публічної інформації». Відтак, для органів місцевого самоврядування зазначена Постанова носить рекомендаційний характер. Так, Вороновицькою сільською радою не забезпечено створення, функціонування та ведення системи обліку публічної інформації. Однак, зазначено, що Вороновицькою сільською радою вживалися заходи щодо приведення сайту у відповідність до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також Вороновицькою сільською радою оприлюднюється на офіційному сайті http://votg.gov.ua/rada/ інформація відповідно Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема у розділах «Бюджет громади», «Селищна влада», «Прес-центр», «Центр надання адміністративних послуг» та інш.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Положення закону не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Тобто, положення вказаного закону регулюють правовідносини з приводу забезпечення отримання інформації громадянами або іншими особами, що створюється та виникає в процесі функціонування суб`єктів владних повноважень та виконання покладених на них завдань, така інформація є (має бути) загальнодоступною та не стосується конкретно визначених осіб.

Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, згідно якої, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема:

- обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

- визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

- юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Також, доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах зокрема, прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом (стаття 4 цього ж Закону).

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Отже, доступ до публічної інформації, крім передбаченої цим Законом публічної інформації з обмеженим доступом, щодо якої існує спеціальний порядок її поширення, можливо отримати за допомогою двох способів, а саме отримання такої інформації з загальнодоступних встановлених законом джерел оприлюднення суб`єктами владних повноважень публічної інформації, або за результатами надання такої інформації у відповідь на конкретне відповідне звернення особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому до такого переліку Кабінет Міністрів України обов`язково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом.

Створення та забезпечення функціонування єдиного державного веб-порталу відкритих даних здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері електронного урядування (до ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані:

1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;

2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;

6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Перелік та види інформації яку розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати визначений в ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про доступ до публічної інформації» для забезпечення збереження та доступу до публічної інформації документи, що знаходяться у суб`єктів владних повноважень, підлягають обов`язковій реєстрації в системі обліку, що має містити: 1) назву документа; 2) дату створення документа; 3) дату надходження документа; 4) джерело інформації (автор, відповідний підрозділ); 5) передбачену законом підставу віднесення інформації до категорії з обмеженим доступом; 6) строк обмеження доступу до інформації, у разі якщо вона віднесена до інформації з обмеженим доступом; 7) галузь; 8) ключові слова; 9) тип, носій (текстовий документ, плівки, відеозаписи, аудіозаписи тощо); 10) вид (нормативні акти, угоди, рішення, протоколи, звіти, прес-релізи); 11) проекти рішень (доповідні записки, звернення, заяви, подання, пропозиції, листи тощо); 12) форму та місце зберігання документа тощо.

Доступ до системи обліку, що містить інформацію про документ, що знаходиться у суб`єкта владних повноважень, забезпечується шляхом: 1) оприлюднення на офіційних веб-сайтах суб`єктів владних повноважень такої інформації, а в разі їх відсутності - в інший прийнятний спосіб; 2) надання доступу до системи за запитами.

Система обліку публічної інформації не може бути віднесена до категорії інформації з обмеженим доступом. Розпорядники інформації несуть відповідальність за забезпечення доступу до системи обліку відповідно до закону.

При цьому, відповідно до Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, що затверджене Постановою КМ України від 21.10.2015, № 835 органи місцевого самоврядування зобов`язані забезпечити протягом шести місяців оприлюднення та подальше оновлення на своїх офіційних веб-сайтах або Єдиному державному веб-порталі відкритих даних наступні набори даних: основні положення генеральних планів населених пунктів та детальних планів територій; перелік об`єктів комунальної власності; перелік об`єктів комунальної власності, що передані в оренду чи інше право користування (з даними про умови передачі об`єктів в оренду); перелік незадіяних земельних ділянок і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані в користування; перелік суб`єктів господарювання комунальної власності; фінансова звітність суб`єктів господарювання комунальної власності; реєстр боргових зобов`язань суб`єктів господарювання комунальної власності територіальної громади; відомості щодо комплексних схем розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності; перелік перевізників, що надають послуги пасажирського автомобільного транспорту, та маршрути перевезення; перелік розповсюджувачів реклами, що отримали дозвіл на розміщення зовнішньої реклами; інформація про рекламні засоби; перелік земельних ділянок, що пропонуються для здійснення забудови; перелік укладених договорів, тощо.

З комплексного аналізу зазначених норм, можна дійти висновку, що вимогами чинного законодавства на суб`єктів владних повноважень покладено обов`язок формувати, розповсюджувати та забезпечувати доступ осіб до загальнодоступної публічної інформації, яка виникає та створюється в процесі здійснення ними свої владних, делегованих повноважень, шляхом розміщення та оприлюднення такої інформації у спосіб встановлений законодавством.

Зазначене за своєю суттю і є тим самим механізмом встановленим на забезпечення дотримання суб`єктами владних повноваження права громадян на доступ до публічної інформації.

У даному ж випадку відповідачем в порушення встановленого Законом обов`язку не було приведено у відповідність до вимог ст. 15, ст. 18 Закону України «Про доступ до публічної інформації» діяльність відповідача щодо оприлюднення інформації та реєстрації документів розпорядника, що знаходяться у суб`єктів владних повноважень, підлягають обов`язковій реєстрації в системі обліку.

Відповідно до положень ст.ст.23,24 Закону № 2939-VI, рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 24 цього ж Закону встановлена відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації згідно якої відповідальність несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Що ж до посилань відповідача на те, що Вороновицькою сільською радою вживалися заходи щодо приведення сайту у відповідність до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також Вороновицькою сільською радою оприлюднюється на офіційному сайті http://votg.gov.ua/rada/ інформація відповідно Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема у розділах «Бюджет громади», «Селищна влада», «Прес-центр», «Центр надання адміністративних послуг» та інш., суд зазначає наступне.

Пунктами 2, 3, 4 Положення про систему обліку публічної інформації, визначено, що система обліку публічної інформації - це електронна база даних, що містить інформацію про документи, які перебувають у суб`єкта владних повноважень.

Адміністратором системи обліку є суб`єкт владних повноважень, що забезпечує створення, функціонування та ведення в межах своїх повноважень.

Адміністратор системи обліку забезпечує, зокрема: реєстрацію документів; оприлюднення системи обліку на офіційному веб-сайті, а в разі його відсутності - в інший прийнятний спосіб; можливість пошуку, перегляду, отримання електронних копій шляхом копіювання інформації з системи обліку в цілому або її частин користувачами системи обліку.

Реєстрація документів здійснюється шляхом внесення в облікову картку таких відомостей про документи в електронному вигляді.

Судом, за клопотанням позивача, оглянуто скрін-шоти веб-сайту, а також сайт http://votg.gov.ua/rada/, з якого вбачається, що Вороновицькою селищною радою, як розпорядником публічної інформації дійсно не виконано вимоги ст. 15, ст. 18 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Частиною першою статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 6500 грн., то суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Водночас в силу вимог ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Системний аналіз вказаних положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, в тому числі витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Судом встановлено, що позивачем надано заяву про попередній розрахунок суми судових витрат, разом з тим не надано договору про надання правової допомоги; розрахунку виконаних робіт про надання правової допомоги; платіжного доручення на оплату послуг адвокатом Боровик О.О.

Отже, витрати позивача в розмірі 6500 грн. на професійну правничу не доводяться належними і допустимим доказами.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, яка полягає у не створенні, не функціонуванні та не веденні системи обліку публічної інформації.

Зобов`язати виконавчий комітет Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області створити, забезпечити функціонування та ведення системи обліку публічної інформації у відповідність до вимог п.5 ч.1 ст.15 ч.1 ст.18 Закону України «Про доступ до публічної інформації» оприлюднювати інформацію про системи обліку, види інформації, яку зберігає розпорядник, шляхом обов`язкової реєстрації в системі обліку, що має містити: 1) назву документа; 2) дату створення документа; 3) дату надходження документа; 4) джерело інформації (автор, відповідний підрозділ); 5) передбачену законом підставу віднесення інформації до категорії з обмеженим доступом; 6) строк обмеження доступу до інформації, у разі якщо вона віднесена до інформації з обмеженим доступом; 7) галузь; 8) ключові слова; 9) тип, носій (текстовий документ, електронний документ, плівки, відеозаписи, аудіозаписи тощо); 10) вид (нормативні акти, угоди, рішення, протоколи, звіти, прес-релізи);11) проекти рішень (доповідні записки, звернення, заяви, подання, пропозиції, листи тощо); 12) форму та місце зберігання документа тощо, та забезпечити доступ до системи обліку публічної інформації на офіційному веб-сайті відповідача http://votg.gov.ua/rada/.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (, вул. Козацький шлях, 60, смт. Вороновиця, Вінницький район, Вінницька область, 23252).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 20.10.2020

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , а/с 8149, АДРЕСА_1 )

відповідач: Виконавчий комітет Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (вул. Козацький шлях, 60, смт. Вороновиця, Вінницький район, Вінницька область, 23252).

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна