Справа № 420/8588/20
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/8588/20
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій, скасування постанов державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Департаменту патрульної поліції в якому просив суд:

- визнати протиправними дії державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля Олександра Олександровича, щодо ухвалення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 61885672 та скасувати її;

- зобов`язати Перший Приморський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , повернути стягувачу постанову № ДПО 18 628423 без виконання;

- визнати протиправними дії державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля Олександра Олександровича, щодо ухвалення постанови про арешт коштів, в рамках виконавчого провадження ВП 61885672 та скасувати її;

- зобов`язати Перший Приморський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , вчинити дії направлені на зняття арешту з банківських рахунків позивача;

- взнати протиправними дії державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля Олександра Олександровича, щодо ухвалення постанови про арешт майна, в рамках виконавчого провадження ВП 61885672 та скасувати її;

- зобов`язати Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , вчинити дії направлені на зняття арешту з нерухомого майна належного позивачу;

- визнати протиправними дії посадових осіб Департаменту патрульної поліції, , щодо пред`явлення до виконання постанови №ДПО 18628423;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції, вчинити дії направлені на про повернення постанови № ДПО 18628423, як виконавчого документа, без виконання;

- солідарно стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 7257 грн.;

- солідарно стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на протиправність дій посадових осіб Департаменту патрульної поліції щодо направлення на примусове виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення № ДПО 18628423, яка була оскаржена позивачем у судовому порядку та ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2019 року відкрито провадження по справі № 522/19988/19. Позивач посилався на те, що відповідач Департамент патрульної поліції станом на 14.02.2020 року був обізнаний про факт судового оскарження постанови № ДПО 18628423 у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим її примусове виконання мало відбутись лише за умові набрання законної сили судовим рішенням про відмову у задоволенні позову у справі № 522/19988/19.

Зазначені обставини на думку позивача також є підставами для задоволення позовних вимог, заявлених до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Додатково позивач зазначав, що виконавчий документ не відповідає вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі чого державний виконавець був зобов`язаний повернути стягувачу виконавчий документ, постанову у справі про адміністративне правопорушення № ДПО 18628423.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року справа за позовом ОСОБА_1 передана для розгляду за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на хибність висновків суду першої інстанції, що призвело до неправильного застосування норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що оскаржувані дії та рішення державного виконавця не стосуються виконання судового рішення постановленого місцевим загальним судом, оскільки оскаржувані дії та рішення були вчинені в межах примусового виконання постанови посадової особи органу патрульної поліції про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому апелянт зауважив, що в межах поданого позову, він не оскаржував саму постанову у справі про адміністративне правопорушення, оскільки такі вимоги ним заявлені в межах іншої справи № 522/19988/19.

Також, апелянт послався на те, що обґрунтовуючи позовні вимоги до Департаменту патрульної поліції, він заявляв лише про неправомірність пред`явлення постанови у справі про адміністративне правопорушення до примусового виконання під час судового оскарження такої постанови.

Відповідачі своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що предметом оскарження в цій справі є дії ДПП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення державного виконавця, прийняті в рамках примусового виконання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого, відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України, справа має вирішуватися загальним місцевим судом як адміністративним.

Проте, апеляційний суд зазначає, що за змістом позовних вимог предметом спору в цій справі є:

- дії державного виконавця щодо прийняття постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів, про арешт майна в межах виконавчого провадження № 61885672 з примусового виконання постанови ВАП УПП в Одеській області від 20.11.2019 року №ДПО18628423 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

- постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів, про арешт майна в межах виконавчого провадження № 61885672 з примусового виконання постанови ВАП УПП в Одеській області від 20.11.2019 року №ДПО18628423 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

- зобов`язання Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії спрямовані на повернення стягувачу виконавчого документа без виконання, спрямовані на зняття арешту з коштів та майна;

- дії посадових осіб ДПП щодо пред`явлення до примусового виконання постанови ВАП УПП в Одеській області від 20.11.2019 року №ДПО18628423 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

- зобов`язання ДПП вчинити дії спрямовані на повернення без виконання постанови ВАП УПП в Одеській області від 20.11.2019 року №ДПО18628423 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Апеляційний суд зазначає, що постанова від 20.11.2019 року №ДПО18628423 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі прийнята органом Національної поліції від імені якого діяв відповідний працівник ДПП (ст. 222 КУпАП).

Таким чином, оскаржувані дії та постанови державного виконавця стосуються примусового виконання виконавчого документа, а саме постанови органу (посадової особи), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зазначена обставина виключає віднесення справи в цій частині до юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного з посиланням на п. 4 та п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, та за приписами ч. 2 ст. 20 КАС України, має розглядатись окружним адміністративним судом.

Оскаржувані дії посадових осіб ДПП щодо направлення на примусове виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульовані нормами КУпАП, та, як правильно зазначив суд першої інстанції, є завершальною стадією провадження у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Але, КУпАП не містить прямих норм, які б передбачали оскарження таких дій посадових осіб ДПП. Проте частиною 1 ст. 286 КАС України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Таким чином, апеляційний суд частково погоджується з доводами апелянта, та зазначає, що в позовній заяві, в цій справі, об`єднані позовні вимоги одні з яких підсудні окружному адміністративному суду (дії та рішення державного виконавця), а інші вимоги - місцевому загальному суду як адміністративному суду (дії посадових осіб ДПП).

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 20 КАС України, якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Таким чином, справа за предметною юрисдикцією підсудна окружному адміністративному суду.

Інші доводи апеляційної скарги апеляційний суд відхиляє, як такі, що ґрунтуються на припущеннях.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо дотримання правил підсудності, у зв`язку з чим, відповідно од п. 1 ч. 1 ст. 320 КАС України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню, з направленням справи для розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Оскільки стаття 139 КАС України, розподіл судових витрат передбачає у разі вирішення справи по суті спору, а статті 140, 141, та 142 КАС України у разі відмови позивача від позову, примирення сторін, та випадки повернення судового збору, апеляційний суд зазначає, що питання розподілу судових витрат, понесених апелянтом при оскаржені ухвали суду першої інстанції, має бути вирішено при ухвалені судом першої інстанції судового рішення по суті спору, або при постановленні ним ухвал, якими суд закриває провадження у справі або залишає позовну заяву без розгляду, у випадках, встановлених нормами КАС України.

Керуючись ст. ст. 2-12, 20, 21, 242, 294, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі №420/8588/20 скасувати.

Справу №420/8588/20 направити для розгляду до Одеського окружного адміністративного суду

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.