Справа № 824/121/20-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/121/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк Олександр Петрович

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

13 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Платаш В.О.,

представників відповідача: Цвентарної Н.Б., Новіцької О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року (м. Чернівці, 23 червня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ №46-ОС від 04 грудня 2019 року, яким її звільнено із займаної посади у зв`язку із вчиненням дисциплінарних поступків, які передбачають звільнення, та зобов`язати відповідача поновити її на роботі спеціаліста 1 категорії відділу прийому громадян, і стягнути із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 грудня 2019 року по час поновлення на посаді.

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представники відповідача в судовому засіданні просили задовольнити апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач перебувала на державній службі та займала посаду спеціаліста І категорії відділу прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації.

05 листопада 2019 року головним спеціалістом відділу прийняття рішень щодо надання всіх видів соціальної допомоги ОСОБА_2 подано начальнику Управління праці та соціального захисту населення Цвентарній Н.Б. доповідну з проханням перевірити правомірність прийняття ОСОБА_1 заяв для призначення різних видів допомоги у кількості 8 справ.

Згідно з Актом за результатами перевірки, затвердженого начальником Управління праці та соціального захисту населення Хотинської РДА 12 листопада 2019 року, заступником начальника Управління праці та соціального захисту населення Проскурняк Н.О., начальником відділу прийому громадян Єлаш О.М., головним спеціалістом відділу прийняття рішень щодо надання всіх видів соціальних допомог та субсидій ОСОБА_3 на підставі резолюції начальника Управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрації проведено перевірку інформації, викладеної у доповідній від 05 листопада 2019 року головного спеціаліста відділу прийняття рішень щодо надання всіх видів соціальних допомог та субсидій ОСОБА_2 , щодо встановлення та перевірки правомірності прийняття заяв для призначення різних видів допомог, згідно реєстру від 31 жовтня 2019 року №792, отриманого нею від спеціаліста відділу прийому громадян ОСОБА_1 , 04 листопада 2019 року.

Відповідно до змісту вказаного Акту під час перевірки встановлено наступне:

- спеціаліст І категорії відділу прийому громадян ОСОБА_1 перебуваючи на лікарняному (згідно продовження листка непрацездатності №551420 період з 24 вересня 2019 року по 08 жовтня 2019 року) прийняла 8 особових справ для призначення державних соціальних допомог;

- усі вищезазначені особові справи (окрім справи ОСОБА_4 , яка зареєстрована у діючій Ф-10 спеціаліста ОСОБА_1 ) зареєстровані з порушенням вимог, у журналі реєстрації Ф-10, дія якого припинена у 2018 році;

- ймовірно, що всі заяви у вищеназваних особових справах написані однією рукою. Реєстр передачі цих особових справ та реєстрація у Ф-10, оформлено спеціалістом ОСОБА_1 .

Дослідженням листка непрацездатності №551420, виданої Чернівецьким обласним клінічним онкодиспансером, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у стаціонарі з 24 вересня 2019 року по 08 жовтня 2019 року.

13 листопада 2019 року позивачем надано письмові пояснення, у яких вона вказала, що перебуваючи на лікарняному прийняла документи для призначення державної соціальної допомоги.

Управлінням праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації 03 вересня 2019 року направлено листа №02-03-24-1245 на адресу Відділу освіти районної державної адміністрації, згідно з яким Управління праці та соціального захисту населення повідомило, що з 03 вересня 2019 року змінено бланк для довідки осіб, які отримують соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, а саме: дана довідка видається тільки за підписом начальника або заступника начальника управління та візується гербовою печаткою управління. Зазначено також про прохання донести дану інформацію до відповідальних осіб, та всі довідки, які були видану за попереднім зразком занести до управління для перереєстрації. Довідки, які не будуть перереєстровані відповідно до нового зразка вважати недійсними.

Дослідженням Акту за результатами перевірки, затвердженого начальником управління праці та соціального захисту населення Хотинської РДА 12 листопада 2019 року, встановлено, що згідно листа №02-03-24-1245 від 03 вересня 2019 року, надісланого управлінням до відділу освіти райдержадміністрації, щодо проведення перереєстрації довідок, виданих управлінням для права на безкоштовне харчування особам, які отримують державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, заступником начальника управління праці та соціального захисту населення Проскурняк Н.О., начальником відділу прийому громадян Єлаш О. М., головним спеціалістом відділу прийняття рішень щодо надання всіх видів соціальних допомог та субсидій ОСОБА_3 було проведено перевірку правомірності виданих довідок.

В ході перевірки виявлено видачу довідок без належних на те підстав, а саме:

- довідка № 1115 від 14 березня 2019 року (не зареєстрована в журналі видачі довідок) видана гр. ОСОБА_5 , жительці м. Хотин, про період одержання допомоги з 01 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року, хоча на даний період сім`я ОСОБА_5 , позбавлена права на одержання даного виду допомоги;

- довідка № 1373 від 08 квітня 2019 року видана ОСОБА_6 , жительці с. Рукшин, про період одержання допомоги з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року, хоча на даний період сім`я ОСОБА_6 , за призначенням даного виду допомоги не зверталася.

В Акті також вказано, що зазначені довідки видані спеціалістом І категорії відділу прийому громадян ОСОБА_1 , про що свідчить прізвище та підпис на довідках.

13 листопада 2019 року позивачем надано письмові, у яких вона вказала, що довідки для ОСОБА_6 та ОСОБА_5 видані нею помилково.

13 листопада 2019 року начальником Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації Н.Цвентарною направлено на адресу в.о. голови районної державної адміністрації В. Марцинкевичу доповідну (вих.№02-023-9-1672), у якій вказано, що Управлінням праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації встановлено факт порушення правил прийняття документів щодо призначення різних видів допомог. Просила прийняти відповідні міри реагування.

Стосовно вказаної доповідної Хотинською державною адміністрацією листом від 19 листопада 2019 року №9-508-02-29 повідомлено начальника Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації Н.Цвентарну про те, що у діях спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного правопорушення.

Керуючись статтями 68, 72 Закону України «Про державну службу», враховуючи доповідний лист від 05 листопада 2019 року №02-03/2558/1, Акти від 13 листопада 2019 року та лист районної державної адміністрації від 19 листопада 2019 року №9-508-02-09, начальником управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації Н.Цвентарною видано наказ від 20 листопада 2019 року №33-ОД «Про проведення дисциплінарного провадження».

Пунктами 1-3 зазначеного наказу визначено: порушити дисциплінарне провадження щодо спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації ОСОБА_1 ; дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації провести дисциплінарне провадження згідно вимог Закону України «Про державну службу»; на час проведення дисциплінарного провадження відсторонити від виконання посадових обов`язків спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації ОСОБА_1

21 листопада 2019 року заступником начальника відділу контролю ОСОБА_7 та завідувачем сектору даного відділу Дерев`янко Л.В. Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат проведено перевірку дотримання чинного законодавства щодо прийняття документів для призначення всіх видів допомог та законність видачі довідок про перебування на обліку як отримувачі державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, за результатами якого складено Акт.

Під час перевірки встановлено наступне:

- спеціаліст І категорії відділу прийому громадян ОСОБА_1 , перебуваючи на лікарняному (згідно продовження листка непрацездатності №551420 період з 24 вересня 2019 року по 08 жовтня 2019 року) прийняла від семи осіб заяви із пакетом документів для призначення державних соціальних допомог малозабезпеченим сім`ям;

- усі вищезазначені особові справи зареєстровані у журналі реєстрації приймання заяв і документів для призначення усіх видів соціальної допомоги, дія якого припинена у 2018 році, що є порушенням пункту 2.7 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справи отримувачів усіх видів соціальної допомоги (наказ МСПУ від 19 вересня 2006 року №345), повинні були зареєстрованими у журналі за 2019 рік. Ймовірно, всі заяви у вищезазначених особових справах написані однією і тією ж особою;

- журнал реєстрації, в якому були зареєстровані перелічені вище заяви на призначення допомоги та Реєстр передачі цих особових справ заповнені імовірно однією і тією ж особою;

- в ході перевірки виявлено безпідставну видачу довідок для права на безкоштовне харчування особам, які отримують державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, а саме: довідка від 08 квітня 2019 року №1373 видана ОСОБА_6 , жительці с. Рукшин, про те, що вона дійсно є отримувачем державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року. Хоча сім`я ОСОБА_6 за призначенням даного виду допомоги з 01 вересня 2019 року не зверталась; довідка від 14 березня 2019 року №1115 видана ОСОБА_5 жительці м. Хотин про те, що вона дійсно є отримувачем державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року. Дана особа звернулася за призначенням державної допомоги 13 березня 2019 року, однак їй було відмовлено в призначенні, оскільки на момент звернення чоловік заявниці не працював. Також виявлено, що зазначена довідка не була зареєстрована в журналі видачі довідок.

Дослідженням матеріалів дисциплінарної справи від 20 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 встановлено, що начальником відділу прийому громадян ОСОБА_8 складено характеристику ОСОБА_1 , у якій зазначено, зокрема, що остання за період роботи зарекомендувала себе посередньо. Ділові якості проявляє на середньому рівні, потребує постійного підвищення рівня знання законодавства. Займається реалізацією державної політики в сфері соціального захисту населення (проводить прийом громадян, документів для призначення різних видів допомог, видачею довідок про одержання допомог). В колективі не користується повагою та авторитетом, у громадському житті управління активної участі не приймає. Є членом профспілки управління. За період роботи до неї було застосовано дисциплінарне стягнення та притягнуто до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_1 необхідно проявляти уміння підтримувати ділові відносини з колегами, більше оперативності у виконанні посадових обов`язків, приймати участь у житті управління, не створювати конфліктних ситуацій.

Крім цього, начальником відділу прийому громадян ОСОБА_8 надано пояснюючу до доповідного листа від 05 листопада 2019 року на адресу начальника Управління праці та соціального захисту населення Цвентарній Н.Б., у якій повідомлено, зокрема про те, що довідки про одержання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на харчування на підпис начальнику відділу не надавались.

Згідно з Протоколом №2 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації від 26 листопада 2019 року під час засідання головою комісії було запропоновано ОСОБА_1 надати пояснення щодо фактів, виявлених під час перевірки, на що вона повідомила, що визнає свою помилку, в майбутньому таких випадків допущено не буде, проте вважає, що жодних протиправних дій нею не вчинено.

З урахуванням пом`якшуючих обставин (онкологічне захворювання та наявність на утриманні малолітньої дитини, чоловіка - особи з інвалідністю ІІ групи), положення статей 80-82 Закону України «Про державну службу» дисциплінарна комісія вирішила для визначення розміру заподіяної шкоди запросити у відповідних ОТГ інформацію щодо вартості харчування на дітей згідно неправомірно виданих довідок. Розгляд дисциплінарної комісії продовжити після надходження відповідної інформації.

Відповідно до Протоколу №3 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації від 29 листопада 2019 року, вивчивши всі матеріали дисциплінарної справи в сукупності комісія встановила, що ОСОБА_1 видано довідки з такими порушеннями:

- довідка №1373 від 08 квітня 2019 року видана безпідставно, оскільки ОСОБА_6 державна соціальна допомога була призначена по березень 2019 року включно, за призначенням державної соціальної допомоги на наступний період ОСОБА_6 не зверталася;

- довідка №1115 від 14 березня 2019 року видана безпідставно, оскільки на зазначену дату ОСОБА_5 не було призначено державну соціальну допомогу. Крім того номер вказаної довідки не відповідає нумерації журналу реєстрації видачі довідок, тобто довідка №1115 є офіційно не зареєстрованою.

Комісія звернула увагу на те, що в письмовому поясненні від 13 листопада 2019 року ОСОБА_1 було особисто підтверджено факт видачі цих довідок саме нею.

Таким чином, встановлено факт неправомірності видачі ОСОБА_1 довідок №1373 від 08 квітня 2019 року, що видана ОСОБА_6 , та №1115 від 14 березня 2019 року, що видана ОСОБА_5 ..

Комісією також на підставі отриманої інформації зроблено висновок, що витрати на харчування дітей на підставі неправомірно виданих довідок у загальній сумі склали 2254,73 грн.

Також комісією встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на лікарняному з 24 вересня 2019 року по 08 жовтня 2019 року, прийняла 7 особових справ для призначення державних соціальних допомог. Усі особові справи (перелік зазначений в акті перевірки від 12 листопада 2019 року) зареєстровані з порушенням вимог, у журналі реєстрації форми №10, дія якого припинена у 2018 році.

Зауважено, що в письмовому поясненні від 13 листопада 2019 року ОСОБА_1 було особисто підтверджено факт прийняття нею особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час лікарняного, поза робочим місцем.

При розгляді дисциплінарної справи комісією встановлено наявність пом`якшуючих обставин: зі слів ОСОБА_1 наявність у неї онкологічного захворювання та групи інвалідності у чоловіка; наявність на утриманні малолітньої дитини; усвідомлення та визнання своєї провини.

Враховуючи наведене, відповідно до статті 65 Закону України «Про державну службу» комісія встановила, що дії ОСОБА_1 кваліфікуються як перевищення службових повноважень (пункт 7 частини другої статті 65 Закону), використання повноважень в інтересах інших осіб (пункт 9 частини другої статті 65 Закону) та прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що заподіяло шкоду комунальному майну (пункт 14 частини другої статті 65 Закону).

Крім того, враховуючи положення Кодексу України про адміністративні правопорушення та встановлені комісією факти, комісія вбачає у діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення.

Члени комісії вирішили внести на розгляд начальника управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації подання з рекомендаціями:

- про притягнення спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на підставі пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» за перевищення службових повноважень (пункт 7 частини другої статті 65 Закону), використання повноважень в інтересах інших осіб (пункт 9 частини другої статті 65 Закону) та прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що заподіяло шкоду комунальному майну (пункт 14 частини другої статті 65 Закону);

- про направлення відповідної заяви та копії дисциплінарної справи до Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Головою профспілкового комітету, членом дисциплінарної комісії ОСОБА_9 подано лист начальнику Управління праці та соціального захисту населення «До протоколу №3 засідання дисциплінарної комісії від 29 листопада 2019 року», у якому вказано про те, що ОСОБА_10 з даним рішенням комісії не згідна, голосувала «проти» у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 сумлінний і відповідальний працівник, усвідомила та визнала свою провину у вчиненні дисциплінарного проступку та готова відшкодувати заподіяну шкоду. ОСОБА_10 зазначено, що прийняте рішення вважає надто суворим.

Відповідно до пунктів 1, 2 наказу начальника Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації від 04 грудня 2019 року №46-ОС «Про звільнення» застосовано до спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Звільнено 04 грудня 2019 року спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації ОСОБА_1 із займаної посади у зв`язку із вчиненням дисциплінарних проступків, які передбачають звільнення (пункт 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»).

Крім цього, Управлінням праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації листом від 02 грудня 2019 року №02-03-24-1755 направлено начальнику Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП копії матеріалів дисциплінарної справи на ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 грудня 2019 року Хотинським відділенням поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, за таких обставин: службові особи Управління праці та соціального захисту населення Хотинської РДА протягом березня-квітня 2019 року видали завідомо неправдиві офіційні документи, про одержання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, що спричинило збитків Державного бюджету на суму 2254,73 грн.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно статті 64 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі Закон №889-VIII у редакції, на час виникнення спірних відносин) за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно частини першої третьої статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця;2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;4) дії, що шкодять авторитету державної служби;5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення;15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення, або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

Статтею 66 Закону №889-VIII визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:1) зауваження;2) догана;3) попередження про неповну службову відповідність;4) звільнення з посади державної служби (частина перша названої статті).

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням (частина друга).

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (частина третя).

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність (частина четверта).

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (частина п`ята).

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення (частина шоста статті 66).

Відповідно до частин першої третьої статі 67 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є:1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень;3) високі показники виконання службових завдань;4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди;5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.

За змістом статті 68 Закону №889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються), зокрема, на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Статтею 69 Закону №889-VIII визначено, зокрема, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарну комісію стосовно інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Згідно частини першої статті 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Відповідно до статті 75 Закону №889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення (частини перша).

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі (частина друга).

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення (частина третя статті 75).

Частинами першої та другої статті 77 Закону №889-VIII передбачено, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

В силу частин четвертої та п`ятої статті 77 Закону №889-VIII у разі виявлення за результатами розгляду ознак злочину чи адміністративного правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний протягом трьох календарних днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Частиною першою статті 78 Закону №889-VIII визначено, що рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями до суду.

Згідно пункту 4 частини першої статті 83 Закону №889-VIII державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону №889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Тобто, наведеними нормами передбачені підстави та порядок притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, види дисциплінарних стягнень та умови їх застосування, гарантії прав державних службовців під час застосування уповноваженими суб`єктами дисциплінарного стягнення, в тому числі обставини, що пом`якшують дисциплінарну відповідальність, а також право державного службовця на оскарження в судовому порядку рішення, прийнятого суб`єктом призначення, про накладення дисциплінарного стягнення, зокрема, і у виді звільнення з посади державної служби.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржений наказ прийнято відповідачем на підставі пункту 4 частини першої статті 87 Закону №889-VIII у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 дисциплінарних проступків, які передбачають звільнення, враховуючи подання дисциплінарної комісії по дисциплінарній справі щодо останньої, за перевищення нею службових повноважень (пункт 7 частини другої статті 65 Закону №889-VIII), використання повноважень в інтересах інших осіб (пункт 9 частини другої статті 65 Закону №889-VIII) та прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що заподіяло шкоду (пункт 14 частини другої статті 65 Закону №889-VIII).

Відповідно до матеріалів дисциплінарної справи позивача, відповідачем встановлено вчинення позивачем дій щодо безпідставного видання фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року, які підтверджують статус малозабезпеченої сім`ї, та на підставі яких дітям надається безкоштовне харчування у навчальних закладах, та щодо безпідставного прийняття позивачем особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному, поза робочим місцем.

Згідно наявних у справі матеріалів позивач визнавала встановлені дисциплінарною комісією обставини.

Дії ж позивача щодо безпідставної видачі довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року і безпідставного прийняття від фізичних осіб в не робочий час і поза робочим місцем особових справ для призначення державної соціальної допомоги були кваліфіковані дисциплінарною комісією, з чим в подальшому погодився і суб`єкт призначення (в даному випадку таким є начальник Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації), як вчинення позивачем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 7, 9 та 14 частини другої статі 65 Закону №889-VIII, за які відповідно до частин п`ятої статті 66 Закону №889-VIII державного службовця може бути звільнено із займаної посади.

Однак суд вважає таку кваліфікацію діям позивача помилковою та необґрунтованою, виходячи з наступного.

Так, відповідно до пункту 7 частини другої статі 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення.

За правилами пункту 7 частини другої статі 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком визнається лише таке перевищення державним службовцем своїх службових повноважень, яке не містить складу злочину або адміністративного правопорушення. Тобто, законодавцем визначено таку умову як відсутність в діях державного службовця складу злочину або адміністративного правопорушення.

При цьому, згідно матеріалів дисциплінарної справи встановлені дисциплінарною комісією факти щодо незаконної видачі позивачем довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року слугували для висновку і про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, внаслідок чого відповідні матеріали були направленні до органу поліції на підставі частини четвертої статті 77 Закону №889-VIII.

Тому зазначене виключало можливість кваліфікації дій позивача (безпідставна видача довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року) як дисциплінарний проступок згідно пункту 7 частини другої статі 65 Закону №889-VIII.

Крім цього, кваліфікуючи дії позивача за пунктом 7 частини другої статі 65 Закону №889-VIII, в Протоколі №3 від 29 листопада 2019 року, з яким погодився і суб`єкт призначення прийнявши оскаржуваний наказ, не конкретизовано зміст службових повноважень, які, на думку відповідача, перевищено позивачем.

Відповідно до пункту 9 частини другої статі 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.

Однак Протокол №3 від 29 листопада 2019 року, з яким погодився і суб`єкт призначення прийнявши оскаржуваний наказ, не містить обґрунтованих, тобто підтверджених відповідними доказами, висновків про те, що вчинення позивачем дій щодо безпідставного видання фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року та щодо безпідставного прийняття нею особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному та поза робочим місцем пов`язано саме з особистими (приватними) інтересами ОСОБА_1 або неправомірними особистими інтересами інших осіб.

Матеріали дисциплінарної справи не містять беззаперечних доказів використання ОСОБА_1 своїх повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб при вчиненні указаних вище дій.

Разом з тим слід звернути увагу на те, що як у письмових поясненнях від 13 листопада 2019 року, так і під час засідання дисциплінарної комісії ОСОБА_1 не заперечувала вчинення дій щодо видачі фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року та щодо прийняття особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному та поза робочим місцем, при цьому вона визнавала свою вину та вказувала, що такі дії вчинені помилково й до тяжких наслідків не призвели.

Враховуюче зазначене та зважаючи на ненадання відповідачем належних доказів на підтвердження своїх висновків про використання позивачем повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб, є помилковою й необґрунтованою кваліфікація відповідачем дій позивача саме як дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 9 частини другої статі 65 Закону №889-VIII.

Згідно пункту 14 частини другої статі 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Проте, як уже зазначалось, встановлені дисциплінарною комісією факти щодо незаконної видачі позивачем довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року слугували для висновку і про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, внаслідок чого відповідні матеріали були направленні до органу поліції на підставі частини четвертої статті 77 Закону №889-VIII.

Тому зазначене виключало можливість кваліфікації дій позивача як дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 14 частини другої статі 65 Закону №889-VIII.

До того ж, з матеріалів дисциплінарної справи встановлено, що притягненню до дисциплінарної відповідальності позивача слугували саме її дії (щодо видання фізичним особам довідок та прийняття особових справ), а не прийняття нею конкретного необґрунтованого рішення, про що зазначено у пункті 14 частини другої статі 65 Закону №889-VIII.

Вказане також виключає застосування пункту 14 частини другої статі 65 Закону №889-VIII в даній ситуації.

З огляду на викладене, є помилковою та необґрунтованою кваліфікація дій позивача, що виразились у видачі фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року та прийнятті особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному та поза робочим місцем, як дисциплінарні проступки згідно пунктів 7, 9 та 14 частини другої статі 65 Закону №889-VIII.

Також, відповідачем необґрунтовано кваліфікування фактично двох дій позивача (видача довідок та прийняття особових справ) як три дисциплінарні проступки - перевищення службових повноважень (пункт 7 частини другої статті 65 Закону №889-VIII), використання повноважень в інтересах інших осіб (пункт 9 частини другої статті 65 Закону №889-VIII) та прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що заподіяло шкоду (пункт 14 частини другої статті 65 Закону №889-VIII).

Наведене у своїй сукупності дає підстави для визнання незаконним оскарженого наказу про звільнення з посади державної служби.

Водночас, зважаючи на встановлені дисциплінарною комісію факти безпідставної видачі позивачем фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року й безпідставне прийняття нею особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному та поза робочим місцем, що визнавалось позивачем як під час засідання дисциплінарної комісії, так і в суді першої інстанції, а також беручи до уваги зміст Посадової інструкції спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації, затвердженої в.о. начальника управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації Н.Цвентарною 14 листопада 2017 року (зокрема, розділ ІІ «Завдання, обов`язки та повноваження»), суд вважає, що відповідачем безпідставно не кваліфіковано указані дії позивача як неналежне виконання посадових обов`язків, тобто за пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII, за що згідно частини третьої статті 66 Закону №889-VIII державному службовцю може бути оголошено догану.

З приписів частини п`ятої статті 65 Закону №889-VIII, частини першої третьої статті 67 Закону №889-VIII, частини десятої та одинадцятої статті 69 Закону №889-VIII, частини першої статті 74 Закону №889-VIII, частин першої та другої статті 77 Закону №889-VIII убачається, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення, яке може бути, тобто не є імперативом, застосоване суб`єктом призначення до державного службовця у разі вчинення ним дисциплінарних проступків, передбачених, зокрема, пунктами 7, 9, 14 частини другої статті 65 Закону №889-VIII, на підставі подання дисциплінарної комісії, яке має для суб`єкта призначення рекомендаційний характер. Дисциплінарне стягнення, в тому числі і у вигляді звільнення, має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця, а під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, наявність у державного службовця заохочень та стягнень.

В свою чергу, застосоване відповідачем до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, не відповідає характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку - видача фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року та прийняття особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному та поза робочим місцем.

При цьому у Протоколі №3 від 29 листопада 2019 року, з яким погодився і суб`єкт призначення прийнявши оскаржуваний наказ від 04 грудня 2019 року №46-ОС, взагалі не наведено жодних негативних наслідків вчинення позивачем дій щодо прийняття особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному та поза робочим місцем.

Стосовно негативних наслідків дій позивача з видачі фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року, то відповідач, згідно змісту Протоколу №3 від 29 листопада 2019 року, установив та зазначив, що у зв`язку з такими витрати на харчування дітей у загальній сумі склали 2254,73 грн.

Водночас відповідно до матеріалів справи позивач не тільки визнала свою вину у вчиненні указаних дій, зазначивши у поясненнях від 13 листопада 2019 року, що такі вчинені помилково, а й добровільно відшкодувала завдану шкоду, на підтвердження чого в судовому засіданні надано відомості по платежах з карткового рахунку на рахунок. В них, зокрема, зазначено «дата - 04 грудня 2019 року 09:54 та 09:55», «отримувачі Хотинська міська рада та Рукшинська сільська рада», «призначення платежу повернення коштів за безкоштовне дитяче харчування для дітей на прізвище ОСОБА_5 та ОСОБА_6 », сума операцій загалом становить 2256,00 грн (1421,00 +835,00).

В судовому засіданні представниками відповідача не заперечувались указані обставини.

Однак при прийнятті оскарженого рішення відповідачем безпідставно не враховано таку обставину, що пом`якшує дисциплінарну відповідальність, як добровільне відшкодування позивачем завданої шкоди, про яку суб`єкт призначення повинен був дізнатись перед прийняттям наказу про звільнення, датованого також 04 грудня 2019 року.

Слід зазначити, що зміст наведених вище частин першої, другої та третьої статті 75 Закону №889-VIII свідчить про обов`язок суб`єкта призначення перед накладенням дисциплінарного стягнення отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Саме в цих поясненнях державний службовець, усвідомлюючи можливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності на підставі висновків, наведених у поданні дисциплінарної комісії, з-поміж іншого, і може зазначити про добровільне відшкодування ним завданої шкоди, що є пом`якшуючою обставиною при прийнятті суб`єктом призначення рішення про накладення дисциплінарного стягнення на державного службовця. У разі ж відмови державного службовця надати пояснення оформляється відповідний акт, що підтверджується двома державними службовцями.

Проте, як свідчать обставини цієї справи, суб`єктом призначення перед накладенням на позивача дисциплінарного стягнення оскаржуваним наказом усупереч вимогам частини першої статті 75 Закону №889-VIII не було отримано від позивача письмових пояснень, а у разі відмови від надання таких відповідний акт не складено.

Вказані дії визнавались представниками відповідача у судовому засіданні.

Разом з цим представниками відповідача на підтвердження законності оскаржуваного звільнення вказувалось, що при прийнятті наказу від 04 грудня 2019 року враховувались письмові пояснення позивача від 13 листопада 2019 року.

Такі доводи є безпідставними, адже частиною першою статті 75 Закону №889-VIII чітко визначено обов`язок суб`єкта призначення отримати письмові пояснення від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, саме перед накладенням дисциплінарного стягнення.

Стосовно ж письмових пояснень від 13 листопада 2019 року, то такі, як вбачається з матеріалів справи, враховувались дисциплінарною комісією при розгляді дисциплінарної справи разом з усними поясненнями позивача, наданими під час засідання дисциплінарної комісії 26 листопада 2019 року.

Письмові пояснення від 13 листопада 2019 року містяться у матеріалах дисциплінарної справи відповідно до вимог пункту 6 частини другої статті 73 Закону №889-VIII, якою передбачено, що дисциплінарна справа повинна містити пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень.

Аналіз змісту пункту 6 частини другої статті 73 Закону №889-VIII та частини першої статі 75 Закону №889-VIII дає підстави для висновку про обов`язок відібрання у державного службовця, відносно якого порушено дисциплінарне провадження, письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, спочатку дисциплінарною комісією, а після її подання, прийнятого за результатом розгляду дисциплінарної справи, і суб`єктом призначення перед накладенням дисциплінарного стягнення, які останній враховує в сукупності із поданням дисциплінарної комісії, що має для суб`єкта призначення рекомендаційний характер в силу частини десятої статті 69 Закону №889-VIII.

Також з Протоколу №3 від 29 листопада 2019 року вбачається, що у ньому зазначено про встановлення комісією таких пом`якшуючих обставин: наявність у позивача онкологічного захворювання та групи інвалідності у її чоловіка; наявність на утриманні малолітньої дитини; усвідомлення та визнання своєї провини.

В свою чергу, зміст Протоколу №3 від 29 листопада 2019 року свідчить про те, що комісією було лише констатовано наявність названих обставин, що пом`якшують дисциплінарну відповідальність, однак, не зазначено мотивів їх відхилення при кваліфікації дій позивача та прийнятті висновку про наявність підстав для звільнення її із займаної посади.

При цьому, як вбачається із Протоколу №3 від 29 листопада 2019 року, дисциплінарною комісією не враховано і таких обставин, що пом`якшують дисциплінарну відповідальність, як відсутність у позивача діючих дисциплінарних стягнень (відсутність таких підтверджувалась відповідачем у судовому засіданні) та її тривалий стаж роботи в управлінні праці та соціального захисту населення, що підтверджується відомостями з трудової книжки позивача.

Крім того, слід звертнути увагу на те, що у листі голови профспілкового комітету, члена дисциплінарної комісії ОСОБА_9 , поданому начальнику Управління праці та соціального захисту населення Цвентарній Н.Б «До протоколу №3 засідання дисциплінарної комісії від 29 листопада 2019 року», вказано, що позивач є сумлінним і відповідальним працівником, неодноразово залишалась працювати понаднормово, пропрацювала в управлінні праці та соціального захисту населення близько 30-ти років, перенесла важке захворювання та продовжує лікування, має на утриманні малолітню дитину, є єдиною працюючою особою в сім`ї.

В ході судового розгляду справи відповідачем не обґрунтовано неврахування указаних обставин при прийнятті оскарженого наказу від 04 грудня 2019 року №46-ОС, прийнятого фактично на підставі Протоколу №3 від 29 листопада 2019 року.

Відповідачем не наведено обґрунтованих мотивів відання переваги одним обставинам (систематичне вчинення позивачем виявлених протиправних дій, що були кваліфіковані як дисциплінарні проступки згідно пунктів 7, 9 та 14 частини другої статті 65 Закону №889-VIII; неодноразове притягнення позивача під час перебування на державній службі до дисциплінарної відповідальності; не бездоганна робота ОСОБА_1 , про що вказувалось відповідачем у поданих заявах по суті справи та у судовому засіданні) над іншими (відсутність тяжких наслідків вчинення позивачем виявлених дисциплінарних проступків; визнання позивачем своєї вини та добровільне відшкодування завданої шкоди; відсутність станом на час прийняття оскаржуваного рішення діючих дисциплінарних стягнень; тривалий стаж роботи позивача в управлінні праці та соціального захисту населення; наявність у позивача онкологічного захворювання; наявність на її утриманні малолітньої дитини) при вирішенні питання притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності й обранні найсуворішого виду дисциплінарного стягнення - звільнення з посади державної служби.

Отже, у спірних правовідносинах відповідачем не дотримано порядок накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення та не дотримано гарантій прав державного службовця під час процедури притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Перевіряючи оскаржений позивачем індивідуальний правовий акт на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 КАС України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що такий прийнято не на підставі та не у спосіб, встановлений законодавством, що регулює спірні правовідносини; є необґрунтованим, тобто таким, що прийнятий без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття; прийнятий без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Отже, наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування наказу Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації від 04 грудня 2019 року №46-ОС «Про звільнення».

Належним способом захисту порушених прав в даній категорії адміністративних справ є поновлення державного службовця на посаді, з якої його незаконно звільнено, зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому, відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки позивач оскарженим наказом звільнена з посади спеціаліста 1 категорії відділу прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації і таке звільнення визнається судом незаконним, то позивач підлягає поновленню на попередній роботі, тобто на посаді спеціаліста 1 категорії відділу прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації.

Також є необґрунтованими твердження відповідача, вказані у заяві від 28 травня 2020 року №01-02-24-665 про те, що внаслідок проведеної в Управлінні праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації реорганізації була скорочена посада спеціаліста 1 категорії відділу прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації, оскільки названа обставина не слугувала прийняттю оскаржуваного у цій справі наказу про звільнення та, відповідно, докази, надані відповідачем на підтвердження зазначеного, не лягли в основу оскаржуваного рішення.

За змістом положень частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

З указаних підстав є безпідставними і посилання відповідача, наведені у відзиві в обґрунтування своєї позиції, на Колективне звернення працівників Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації від 28 лютого 2020 року, а також надання відповідачем Акту інспекційного відвідування від 20 січня 2020 року №ЧВ-69/20/321/АВ та Припису від 20 січня 2020 року №ЧВ-69/20/321/АВ/П, складеними Управлінням Держпраці у Чернівецькій області.

Водночас, з огляду на встановлені в ході судового розгляду справи обставини, є обґрунтованими твердження відповідача про не порушення строку, передбаченого частиною третьою статті 65 Закону №889-VIII, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, про що, з-поміж іншого, вказано у позовній заяві.

У прохальній частині позову позивач також вказує про вимушений прогул з 04 грудня 2019 року.

У зв`язку з цим варто зазначити, що відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, днем звільнення вважається останній день роботи.

Згідно оскарженого наказу позивача звільнено з 04 грудня 2019 року.

При цьому, представниками відповідача вказувалось, що останнім робочим днем позивача було 04 грудня 2019 року

Враховуючи викладене, позивач підлягає поновленню на посаді спеціаліста 1 категорії відділу прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації з 05 грудня 2019 року.

За змістом частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

В силу підпункту «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, цей Порядок застосовується при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно абз. 3 пункту 2 указаного Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно Довідки про доходи від 20 травня 2020 року №01-02-24-625 середньоденний заробіток позивача за останні два місяці, що передували звільненню, становив 275 грн 23 коп.

Кількість робочих днів у період вимушеного прогулу позивача, який становить з 05 грудня 2019 року по 16 червня 2020 року, складає 131.

Тому середній заробіток за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на користь позивача, становить 36055 грн 13 коп. (275,23 грн х 131 роб. дні).

Вирішуючи позов в указаній частині судом також взято до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 25 травня 2016 року у справі №6-511цс16, відповідно до якої виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 жовтня 2020 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.