Справа № 744/658/20
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року Чернігів Справа № 744/658/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Андрушко І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Тишко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 112/04-06 від 03.04.2020 про відрахування з пенсії 7717,48 грн.;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області по проведенню стягнення (відрахувань) з пенсії сум переплат за період з 01.01.2014 по 31.01.2020.

Позов мотивовано тим, що рішенням відповідача передбачається утримання з нього надміру нарахованих сум пенсій, що становить в загальній сумі 7717,48 грн., яка утворилась в період з 01.01.2014 по 31.01.2020. Така переплата виникла в зв`язку з його працевлаштуванням. З таким висновком відповідача позивач не погоджується, оскільки недостовірних відомостей він не подавав, даних не приховував. Проте, з 28.09.2015 він не працює, про що містяться відомості в його трудовій книжці. Зауважує, що за змістом статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» надміру виплачені суми пенсії стягуються з пенсіонера лише в разі зловживання правом на пенсію та подання недостовірних даних. Позивач не вчиняв жодних дій, передбачених вказаною нормою, а тому вважає, що рішення відповідача має бути скасовано.

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 30.06.2020 матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій передано для розгляду за підсудністю до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представником відповідача, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зазначає, що при проведенні інвентаризації пенсійної справи позивача було виявлено неточності в розрахунку заробітної плати та періодах роботи. До проведення перевірки позивач отримував пенсію як не працюючий пенсіонер, але за даними копії трудової, наявній в пенсійній справі, з 05.01.1999 і по теперішній час позивач займає посаду директора КП «Семенівський цегельний завод» (дані про звільнення відсутні). За документами, наявними в пенсійній справі, позивач досі є керівником цього підприємства та здійснює підпис документів від свого імені.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 від 15.09.2020 ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій останній підтримав позицію, викладену в позовній заяві.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

12.05.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням.

14.05.2020 рішенням № 4 Головним управління було відмовлено у перерахунку пенсії позивача.

Так, при проведенні інвентаризації пенсійної справи позивача було виявлено неточності в розрахунку заробітної плати та періодах роботи. До проведення перевірки позивач отримував пенсію як непрацюючий пенсіонер, але за даними копії трудової, наявній в пенсійній справі, з 05.01.1999 року і по теперішній час позивач займає посаду директора КП «Семенівський цегельний завод».

Відповідно до акта зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії № 1161 від 10.03.2020 перевірка проводилася в КП «Семенівськцй цегельний завод» з відома та в присутності керівника ОСОБА_1 .

Також, за даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань КП «Семенівський цегельний завод» є діючим, а позивач являється керівником та підписантом.

Як наслідок, по пенсійній справі позивача виникла переплата пенсії у розмірі 7717,48 грн за період з 01.01.2014 по 31.01.2020, у зв`язку з чим відповідачем прийнято рішення від 03.04.2020 № 112/04-06 про утримання переплати з пенсії.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно ч.1 ст.50 Закону № 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Статтею 103 Закону № 1788 передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера, зокрема, в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, або подання страхувальником недостовірних даних.

Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Згідно ст.1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку позивача допущено не було, а отже й підстав для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера у суб`єкта владних повноважень відсутні.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Вищевикладене також узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.06.2018 у справі №686/22639/15-а.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надана копія його трудової книжки від 13.07.1973, в якій міститься запис № 16, про те, що відповідно до наказу № 1 від 28.09.2015 ОСОБА_1 звільнений з посади директора Семенівського цегельного заводу (а.с. 84-90).

Крім того, у 2015 році позивач подавав до органу Пенсійного фонду трудову книжку та її копію з записом про звільнення. На підставі заяви позивача з його пенсії вже утримувалася виплачена йому як непрацюючому пенсіонеру надміру виплачена пенсія, що підтверджується довідкою про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії від 13 травня 2020 року № 233.

Згідно вказаної довідки з квітня по листопад 2015 року здійснювались утримання, що становив 1903,64 грн. З пенсії позивача утримано більше ніж потрібно на 370,87 грн, про що свідчить вказана сума зі знаком мінус, яка була повернута в грудні 2015 року.

Загалом розмір утримань становив 1532,77 грн. Таким чином Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області двічі стягує з позивача суму переплати.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків позивач не отримував доходу, що є базою нарахування єдиного соціального внеску (а.с. 15), а також в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про страхувальника КП «Семенівський цегельний завод» (код 14217714) ОСОБА_1 як застраховану особу за 2014-2020 роки (173, 174-177), що вказує на протиправність прийнятого рішення та дій по проведенню стягнення (відрахувань) з пенсії позивача сум переплат за період з 01.01.2014 по 31.01.2020 як працюючого пенсіонера.

Крім того, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

З урахуванням зазначеного, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 112/04-06 від 03.04.2020 про відрахування з пенсії ОСОБА_1 7717,48 грн;

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області по проведенню стягнення (відрахувань) з пенсії ОСОБА_1 сум переплат за період з 01.01.2014 по 31.01.2020;

- стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 безпідставно утриману суму пенсії в розмірі 7717,48 грн згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 112/04-06 від 03.04.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тому, суд приходить до висновку про необхідність встановлення суб`єкту владних повноважень - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області строку для подання у 30-денний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про його виконання.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як убачається із наявних у матеріалах справи документів про сплату судового збору, позивачем сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 840,80 грн відповідно до квитанції від 23.06.2020 № 0.0..1, тому на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про відшкодування витрат на його проїзд власним автомобілем з міста Семенівка, Семенівський район, Чернігівська область до міста Чернігова для участі у судових засіданнях підтверджується оригіналами фіскальних чеків від 29.09.2020 № 5873 на суму 379,02 грн та від 14.10.2020 № 127697 на суму 334,99 грн, всього 714,01 грн (а.с.166).

Відповідно до частин першої та третьої статті 135 КАС витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» (далі - постанова КМУ № 590) затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, згідно з додатком.

Згідно з додатком до цієї постанови КМУ № 590 компенсація в адміністративних справах витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, і яка не є суб`єктом владних повноважень, її представникові не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» (далі - постанова КМУ № 98) установлено, що державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються витрати, зокрема, на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті).

Відповідно до пункту 9 цієї постанови КМУ № 98 витрати на проїзд державних службовців, а також інших осіб, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, у м`якому вагоні, суднами морського та річкового транспорту, повітряним транспортом за квитками 1 класу та бізнес-класу, фактичні витрати, що перевищують граничні суми витрат на найм житлового приміщення та на перевезення багажу понад вагу, вартість перевезення якого входить до вартості квитка того виду транспорту, яким користується працівник, відшкодовуються з дозволу керівника згідно з підтвердними документами.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про відшкодування витрат на проїзд підлягає задоволенню, а загальна сума вартості палива для автомобіля для участі у судових засіданнях, яка становить 714,01 грн. - відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 112/04-06 від 03.04.2020 про відрахування з пенсії ОСОБА_1 7717,48 грн.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) по проведенню стягнення (відрахувань) з пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) сум переплат за період з 01.01.2014 по 31.01.2020.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) безпідставно утриману суму пенсії в розмірі 7717 (сім тисяч сімсот сімнадцять) грн 48 коп. згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 112/04-06 від 03.04.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 714 (сімсот чотирнадцять) грн 01 коп

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) подати у 30-денний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 жовтня 2020 року.

Суддя О.Є. Ткаченко