Справа № 520/13674/19
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 р. Справа № 520/13674/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Макаренко Я.М. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, повний текст складено 14.02.20 року у справі № 520/13674/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Харківській області) про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення форма Ф ГУ ДФС у Харківській області № 3017/20-40-10-10-07 від 10.04.2018 про призначення суми податкового зобов`язання за платежем: "транспортний податок з фізичних осіб" у розмірі 25000,00 грн. у повному обсязі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми Ф Головного управління ДФС у Харківській області № 3017/20-40-10-10-07 від 10.04.2018 про призначення суми податкового зобов`язання за платежем: "транспортний податок з фізичних осіб" у розмірі 25000,00 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано приписи ст.267 Податкового кодексу України, оскільки автомобіль позивача є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році. Обов`язок з визначення середньоринкової вартості транспортних засобів покладений на центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеного на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у відповідному році. При цьому вказує, що в даному випадку не контролюючий орган здійснює округлення показника двигуна, а Мінекономрозвитку. Зокрема, у наданому переліку автомобілів, що є об`єктами оподаткування, всі показники об`єму циліндрів двигуна округлено до десятих.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки BMW, модель 750Lі, тип - легковий седан-В, об`єм двигуна - 4395 куб. см., тип пального - бензин, рік випуску 2015, дата першої реєстрації 13.10.2015, дата реєстрації 06.02.2018, д.н.з НОМЕР_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.9).

Головним управлінням ДФС у Харківській області 10.04.2018 прийнято податкове повідомлення-рішення № 3017/20-40-10-10-07, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за 2018 рік у розмірі 25000,00 грн. (а.с.36-38).

Не погодившись з цим податковим повідомленням-рішенням, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що технічні характеристики легкового автомобіля, зазначеного у Переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, розміщеного на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача. Чинним законодавством не передбачено можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку. Транспортний засіб, який зареєстрований на позивача, не може вважатися об`єктами оподаткування транспортним податком в розумінні пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Підставою для винесення податковим органом вказаних податкових повідомлень-рішень було те, що на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ОСОБА_1 був власником транспортного засобу марки BMW, модель 750Lі, тип - легковий седан-В, об`єм двигуна - 4395 куб. см., тип пального - бензин, рік випуску 2015, дата першої реєстрації 13.10.2015, дата реєстрації 06.02.2018, д.н.з НОМЕР_1 .

Відповідно до п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі ПК України, ПКУ, Кодекс) цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Правовідносини зі справляння в Україні транспортного податку, унормовані, насамперед, приписами ст.267 Податкового кодексу України (далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального";

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно із пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п.267.4 ст.267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з пп.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до пп.267.6.7 п.267.6 ст.267 ПК України у разі спливу п`ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п`яти років.

Положеннями ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що станом на 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3723 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1396125 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

З приписів вищенаведених норм чітко слідує, що законодавцем запроваджено дві умови, за одночасної наявності яких у особи, як потенційного платника податку на майно (транспортного податку), і виникає податковий обов`язок стосовно конкретного належного йому на праві приватної власності легкового автомобіля, а саме: 1) вік автомобіля - існування (не закінчення, тривання, продовження) періоду часу в п`ять років (включно) від року випуску автомобіля; 2) перевищення показником середньоринкової вартості автомобіля межі у 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 року №428), (далі - Методика), встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де: Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576).

Згідно із пунктом 4 Методики (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством Держзовнішінформ до Мінекономрозвитку.

Відповідно до пунктів 5, 6, 7, 8 Методики (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація.

Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Аналогічними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об`єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація.

За наявності кількох аналогів аналогічним автомобілем є автомобіль одного виробника (країни-виробника).

У разі коли неможливо визначити ціну ідентичного нового автомобіля в Україні (немає необхідних довідкових даних) допускається використання даних щодо аналогічних автомобілів.

Згідно із пунктом 13 Методики (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до пункту 14 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку.

Мінекономрозвитку розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі наданої інформації Мінекономрозвитку про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році (автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року).

Середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за формулою, яка зокрема передбачає коефіцієнти коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації та залежно від пробігу.

Наведений висновок щодо застосування зазначених норм чинного законодавства узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23.10.2018 у справі №826/14499/16, від 18 вересня 2020 року у справі №807/514/18, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Як свідчать матеріали справи (а.с.23-24), до Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, визначеного Мінекономрозвитку та розміщеного на його офіційному веб-сайті, включено легкові автомобілі марки " BMW ", модель "7-Series", рік випуску (включно) до 4 років, об`єм циліндрів двигуна 4.4, тип пального бензин, можливі ідентичні/аналогічні автомобілі "750Li".

Сторонами не заперечується, що на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ОСОБА_1 був власником транспортного засобу марки "BMW", модель "750Lі", рік випуску 2015, об`єм двигуна - 4395 куб. см., тип пального - бензин.

Згідно із пп.14.1.220 п.14.1 ст.14 ПК України рік виготовлення транспортного засобу це календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Колегія суддів зазначає, і сторонами це не заперечується, що роком випуску належного позивачу автомобіля марки "BMW", модель "750Lі", є 2015 рік.

Враховуючи, що конкретна календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік) у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.9) не зазначена, то календарною датою виготовлення зазначеного транспортного засобу слід вважати 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах, тобто, 01.01.2015.

З огляду на зазначена, 2018 рік є 4-м роком з року випуску належного позивачу автомобіля марки "BMW", модель "750Lі".

В той же час, щодо доводів податкового органу про здійснене Мінекономрозвитку округлення до десятих показника об`єму циліндрів двигуна легкових автомобілів, колегія суддів зазначає наступне.

Чинними на час виникнення спірних відносин положеннями Податкового кодексу України та Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 року №428), обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавцем покладено на Мінекономрозвитку.

Проте, системний аналіз змісту положень пункту 4 Методики (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить, що інформація про ціни автомобіля подається не лише з урахуванням марки, моделі, типу пального, а й з урахуванням об`єму циліндрів двигуна.

При цьому, законодавцем не було конкретизовано, в яких саме величинах така інформація подається: в куб. сантиметрах чи в літрах.

В той же час, системний аналіз змісту положень пунктів 5-8 Методики (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить, що ідентичними є автомобілі, в яких збігаються ознаки і параметри, в тому числі: тип та робочий об`єм двигуна.

Аналогічними є автомобілі, в яких збігаються ознаки і параметри, в тому числі: робочий об`єм двигуна.

Використання даних щодо аналогічних автомобілів допускається лише у разі, коли неможливо визначити ціну ідентичного нового автомобіля в Україні (немає необхідних довідкових даних).

При цьому, розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Отже, ідентичним чи аналогічним автомобілем є автомобіль, в якому співпадає робочий об`єм двигуна.

Як свідчать матеріали справи, до вищевказаного Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, визначеного Мінекономрозвитку та розміщеного на його офіційному веб-сайті, (а.с.23-24), включено легковий автомобіль марки "BMW ", модель "7-Series", об`єм циліндрів двигуна 4.4, тип пального бензин, можливі ідентичні/аналогічні автомобілі "750Li".

При цьому, ні на офіційному сайті Мінекономрозвитку, ні у даному переліку не вказано, що об`єм циліндрів двигуна транспортних засобів визначено із заокругленням.

Разом з тим, належний позивачу транспортний засіб марки "BMW", модель "750Lі" має об`єм двигуна - 4395 куб. см., що свідчить про неспівпадіння фактичного об`єму двигуна транспортного засобу, належного позивачу, із тим, який включений до вищевказаного Переліку Мінекономрозвитку.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинними на час виникнення спірних правовідносин положеннями Податкового кодексу України, Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 року №428), та інших нормативно-правових актів, виданих на підставі закону, не було передбачено як права податкового органу чи Мінекономрозвитку застосовувати приблизний (заокруглений) показник об`єму циліндрів двигунів автомобілів.

Отже, у податкового органу при обчисленні суми податку з об`єкта оподаткування транспортним податком відсутні підстави для застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів та для прирівняння транспортного засобу як ідентичного/аналогічного з об`ємом двигуна "4395 куб.см." до транспортного засобу з об`ємом двигуна "4,4", оскільки відсутні норми закону чи іншого нормативно-правового акта, з якого б вбачалася можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зазначений висновок суду підтверджується тим, що лише у 2020 році постановою Кабінету Міністрів України № 678 від 05.08.2020 було доповнено пункт 4 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66, другим абзацом наступного змісту: "Об`єм циліндрів двигуна автомобіля зазначається в куб. сантиметрах або в літрах з урахуванням інформації щодо об`єму циліндрів двигуна автомобіля, зазначеної в прайс-листах виробників (дилерів), зокрема іноземних, спеціалізованих періодичних виданнях, комп`ютерних програмах для продажу автомобілів, Інтернеті або інших джерелах.".

Щодо доводів податкового органу про необхідність застосування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 23.10.2018 у справі №826/14499/16, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, слід враховувати, що у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №826/14499/16, від 18 вересня 2020 року у справі №807/514/18 викладено висновки, що обов`язок стосовно визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі наданої інформації Мінекономрозвитку про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Зазначені правові висновки взяті судом апеляційної інстанції до уваги.

Однак, у цих постановах Верховного Суду не зроблено висновків стосовно можливості та наявності підстав для застосування податковим органом чи Мінекономрозвитку приблизних (заокруглених) показників об`єму циліндрів двигунів автомобілів та для прирівняння транспортних засобів як ідентичних/аналогічних, у яких фактичний об`єм двигуна, визначений у куб. сантиметрах, відрізняється від об`єму двигуна, визначеного у літрах в затвердженому Мінекономрозвитку переліку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 3017/20-40-10-10-07 від 10.04.2018.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів відмічає, що в матеріалах справи відсутнє оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Судами було витребувано у податкового органу податкове повідомлення-рішення № 3017/20-40-10-10-07 від 10.04.2018 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: "транспортний податок з фізичних осіб" у розмірі 25000,00 грн.

Проте, податковим органом податкове повідомлення-рішення не надано та повідомлено, що відсутня можливість надати копію оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.04.2018 №Ф3017/20-40-10-10-07, оскільки таке податкове-повідомлення рішення відсутнє (а.с.36-37).

В той же час, відповідно до відомостей з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (а.с.38), і це не заперечується сторонами, обліковується податковий борг у сумі 25000,00 грн., який нараховано на майно громадян за податковим повідомленням-рішенням форма "Ф" №3017/20-40-10-10-07 від 10.04.2018.

Згідно із пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пп.267.6.1 п.267.6 ст.267 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно із пп.267.6.2 п.267.6 ст.2167 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об`єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Положеннями п.58.1 ст.58 ПК України передбачено, що форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254, (далі Порядок №1204) у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: «Ф» - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1).

Аналіз змісту розділів ІІІ "Порядок надіслання (вручення) контролюючим органом податкових повідомлень-рішень платникам податків" та ІV "Порядок обліку в контролюючих органах податкових повідомлень-рішень, отриманих платниками податків" Порядку №1204 свідчить, що податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» складається в одному примірнику.

Однак, як при врученні податкового повідомлення-рішення форми "Ф" особисто платнику податків (уповноваженій особі), так і при направленні платнику податків поштою, в контролюючому органі з метою забезпечення обліку залишається корінець такого повідомлення-рішення, на якому робиться відмітка про вручення/отримання платником податків.

Отже, враховуючи повідомлену податковим органом інформацію про неможливість надання до матеріалів справи належним чином завіреної копії оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, контролюючим органом не забезпечено зберігання відповідного корінця податкового повідомлення-рішення форми "Ф".

Разом з тим, відповідачем не заперечується факт прийняття Головним управлінням ДФС у Харківській області 10.04.2018 податкового повідомлення-рішення № 3017/20-40-10-10-07, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за 2018 рік у розмірі 25000,00 грн.

З огляду на зазначене, судовим розглядом досліджено обставини, які стали підставою винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому відсутність такого рішення у паперовій формі не може бути підставою для відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року у справі № 520/13674/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді Я.М. Макаренко Л.О. Донець
Постанова складена в повному обсязі 19.10.20 р.