Справа № 240/11989/19
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Житомир справа № 240/11989/19

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.

за участю: представника позивача - Сачок А.В.,

представника відповідача - Стасюк І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в органах Національної поліції, поновлення на службі з виплатою середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 02.12.2019року позовну заяву розглянуто, відкрито провадження в адміністративній справі і її призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Судові (підготовче) засідання у справі, призначені на 24.12.2019року та на 27.01.2020року, не відбулися по причині неявки представників сторін та подання клопотання представником Позивача.

Ухвалою суду від 11.02.2020року у підготовчому засіданні у справі була оголошена перерва за клопотанням представника Позивача для підготовки до судового засідання.

Ухвалою суду від 03.03.2020року підготовче засідання у справі було закрито і справу призначено до судового розгляду по суті.

Судові засідання у справі, призначені на 17.03.2020року, 09.04.2020року, на 06.05.2020року, на 27.05.2020року, на 09.06.2020року, на 06.07.2020року, на 29.07.2020року не відбулися по причині неявки представників сторін та подання відповідних клопотань.

Ухвалою суду від 07.10.2020року залишено без розгляду усне клопотання представника Позивача щодо долучення до справи додаткових доказів, так як таке клопотання подано без дотримання вимог ст.ст.79, 167 КАС України.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що Позивач проходив службу в органах поліції на посаді командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Житомирській області. Відповідно до оскаржуваних наказів Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1402 від 31.10.2019року та №229 о/с від 08.11.2019року, на думку представника Позивача, Позивач безпідставно був притягнений до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби та звільнений зі служби в поліції.

Як пояснив представник Позивача, за результатами службового розслідування Відповідач безпідставно зробив висновок про наявність в діях Позивача дисциплінарного проступку. Відсутні жодні докази щодо надання Позивачем незаконних наказів про позаслужбове використання транспортних засобів. У висновку службового розслідування не зазначено конкретні факти безпідставного завищення пробігів та виїздів на службових автомобілях без відповідної документації та в особистих інтересах. У такому висновку не визначена форма розгляду справи дисциплінарною комісією. Не було враховано, що такі порушення взагалі мали місце за межами строків притягнення до дисциплінарної відповідальності та за межами перебування Позивача на посаді командира конвойної роти (лише з 12.07.2019року).

Крім того, на думку представника Позивача, при визначенні виду дисциплінарної відповідальності Відповідачем допущено упередженість до Позивача на відміну від інших правників поліції, відносно яких проводилося спірне службове розслідування.

Представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Відповідача по справі, проти позову заперечила і пояснила, що результати проведеного фінансового аудиту та аудиту відповідальності роти конвойної служби ГУНП стали підставою для призначення та проведення відносно Позивача та інших поліцейських цієї роти службового розслідування.

За результатами службового розслідування відповідно до оскаржуваних наказів Позивач був правомірно притягнений до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби та звільнений зі служби в органах Національної поліції, так як були встановлені факти завищення пробігів службових автомобілів в результаті зміни маршрутів їх руху. Такі понад нормовані виїзди призвели до зайвого та безпідставного списання дизпалива та бензину, що задало матеріальних збитків, були зумовлені належним виконанням Позивачем своїх посадових обов`язків командира цієї роти конвойної служби, недостатнім керівним впливом на зміцнення дисципліни та законності серед особового складу підпорядкованого підрозділу, низькій вимогливості до них.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали в порядку письмового провадження, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку проходження служби в Національній поліції України, в тому числі щодо підстав та порядку звільнення та притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських, регулюються правовими нормами Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року N580-VIII (надалі - Закон N580-VIII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1317 від 22.10.2019року на підставі доповідної записки сектору внутрішнього аудиту ГУНП в Житомирській області та аудиту відповідності Роти конвойної служби за період з 07.11.2005року по 30.06.2019року було призначено службове розслідування (а.с.53т.1).

Правомірність такого наказу про призначення такого службового розслідування, дії членів дисциплінарної комісії та їх висновки Позивачем не оскаржується, а тому не є предметом судового розгляду.

Як зазначено в матеріалах службового розслідування, проведеного у формі письмового провадження, встановлено, що унаслідок безпідставного завищення працівниками роти конвойної служби ГУНП в Житомирській області пробігів службового автотранспорту за період з 01.01.2018 по 31.08.2019 списано пальне у кількості 1661,53 л на суму 47981,48 грн., а численні випадки виїздів спеціальних автомобілів за відсутності підстав для таких виїздів призвели до безпідставного списання пального на загальну суму 121134,79грн.

Службовим розслідуванням встановлено, що Позивачем не було вжито достатніх заходів щодо недопущення безпідставного завищення пробігів та виїздів на службових автомобілях без відповідної документації, допущено порушення підлеглим особовим складом п.п.1.27, 1.30.1 наказу МВС України №60 дск-2005 в частині зміни маршруту руху конвоювання, завищення пробігів та виїздів на службовому транспорті, які були виявлені в ході аудиторського дослідження.

За результатами службового розслідування Відповідачем був прийнятий оскаржуваний наказ №1402 від 31.10.2019року, відповідно до якого до Позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Як зазначено в дослідженому судом даному оскаржуваному наказі, підставою для такого виду дисциплінарної відповідальності Позивача стало грубе порушення службової дисципліни, невиконання вимог п.1,п.2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1.,п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" та абзацу 6,7 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилися у недостатньому керівному впливі на зміцнення дисципліни та законності серед особового складу підпорядкованого підрозділу, низькій вимогливості до них, невжитті заходів щодо вивчення підлеглими нормативно-правових актів, які регулюють діяльність Національної поліції України, недопущення вчинення підлеглими правопорушень, неналежне проведення виховної та профілактичної роботи, порушення п.7,8 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.2 розділу III, п.5 розділу VIII Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.09.2017 №757 щодо невжиття достатніх заходів щодо недопущення безпідставного завищення пробігів та виїздів на службових автомобілях без відповідної документації, порушення підлеглим особовим складом п.1.27,1.30.1 наказу МВС України № 60 дск-2005 в частині зміни маршруту руху конвоювання, при цьому надаючи останнім, всупереч ч.5 ст.4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України відповідні незаконні вказівки (а.с.247-251т.1).

На виконання вказаного наказу Відповідачем був виданий оскаржуваний наказ від 08.11.2019року №229 о/с, відповідно до якого Позивача звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с.246 т.1).

Безспірно, відповідно до вимог ч.1 ст.18 Закону N580-VIII поліцейський зобов`язаний, окрім іншого, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Як зазначено в п.6 ч.1 ст.77 Закону N580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За приписами ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року N 2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут) дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Тобто, законодавець прямо зазначив, що підставою для дисциплінарного стягнення є вчинення поліцейським дисциплінарного проступку.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Суд зазначає, що доводи, наведені в оскаржуваному наказі Відповідача №1402 від 31.10.2019року про застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, щодо наявності в діях Позивача дисциплінарного проступку знайшли своє підтвердження в судовому засіданні з огляду на наступне.

В судовому засіданні сторонами визнано, що Позивач з жовтня 2017року перебував на посаді заступника командира конвойної роти, а з 12.07.2019року - на посаді командира цієї конвойної роти.

Відповідно до дослідженої судом посадової інструкції командир конвойної роти ГУ Національної поліції в Житомирській області, окрім іншого, зобов`язаний:

- безпосередньо організовувати діяльність підлеглих з охорони і конвоювання затриманих і осіб, які тримаються під вартою;

- перевіряти виконання завдань нарядами безпосередньо на маршрутах конвоювання і на об`єктах, де тимчасово утримуються затримані і особи, які утримуються під вартою, усувати на місці виявлені недоліки;

- стежити за збереженням і правильним використанням конвоями технічних і транспортних засобів, щоденно оглядати зброю, засоби зв`язку та сигналізації, забезпечувати перевірку стану спеціальних автомобілів перед кожним виїздом їх на маршрути конвоювання (а.с.36т.1).

За своєю суттю згідно пункту 1 оскаржуваного наказу №1402 від 31.10.2019року дисциплінарний проступок Позивача є грубе порушення службової дисципліни щодо невжиття достатніх заходів щодо недопущення безпідставного завищення пробігів та виїздів на службових автомобілях без відповідної документації, порушення підлеглим особовим складом п.1.27,1.30.1 наказу МВС України № 60 дск-2005 в частині зміни маршруту руху конвоювання, при цьому надаючи останнім, всупереч ч.5 ст.4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України відповідні незаконні вказівки.

При цьому суд враховує, що відносини щодо обліку та контролю за роботою транспортних засобів Національної поліції України врегульовано Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.09.2017 № 757 затверджено Порядок використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України (далі - Порядок № 757).

Відповідно до п.5 цього Порядку № 757 для забезпечення належного виконання визначених цим Порядком завдань керівництво органів поліції призначає відповідальних за автотранспортну діяльність осіб, здійснює постійний контроль за якістю реалізації цих завдань та є відповідальним за дотримання підлеглими штатної розстановки транспортних засобів, правильність їх використання і зберігання, дбайливе ставлення особового складу до ввіреної техніки, своєчасне проведення технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів, дотримання правил життєдіяльності в місцях зберігання службових транспортних засобів, порядок ведення і зберігання дорожньої документації відповідно до вимог цього Порядку.

Як зазначено в п.9 розділу III. Порядку № 757, усі виїзди та повернення службових транспортних засобів органів поліції фіксуються у дорожньому листі (додаток 5), який в органах поліції є документом первинного обліку експлуатації транспортних засобів. Інформація щодо маршруту руху, пробігу і часу використання транспортного засобу засвідчується підписами посадових осіб органів поліції, у розпорядження яких надавався транспортний засіб для виконання службових завдань.

Правильним веденням дорожніх листів, облікових журналів та іншої передбаченої цим Порядком дорожньої документації вважається своєчасне внесення до них достовірних даних за наявності всіх необхідних підписів і відповідних штампів. Виїзд транспортного засобу без заповненого дорожнього листа забороняється. Контроль за своєчасною видачею і поверненням дорожніх листів покладається на керівництво органів поліції (п.12 розділу III. Порядку № 757).

Більш того, пунктом 2 розділу III. Порядку № 757 передбачено, що використання транспортних засобів для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції, всупереч їх цільовому призначенню, штатній групі (підгрупі), у власних цілях, в інтересах сторонніх юридичних і фізичних осіб, а також понад установлені норми експлуатації заборонено. За всіма фактами нецільового використання транспортних засобів проводяться службові розслідування (перевірки), за результатами яких вживаються відповідні заходи реагування.

В дослідженому судом аудиторському звіті прямо зазначено, що в роті конвойної служби ГУНП в Житомирській області відсутній контроль з боку посадових осіб за експлуатацією транспортних засобів.

Згідно аудиторського звіту, маршрути руху конвойних автомобілів затверджені без зазначення відстані між об`єктами доставки спецконтингенту і суцільним співставленням визначених відстаней між пунктами, до яких конвоюють підсудних осіб встановлено суттєві розбіжності в сторону завищення пробігу по всіх автомобілях. Внаслідок такого безпідставного завищення пробігу за перевіряємий період допущені суттєві порушення в списанні пального на загальну суму 47981,48грн.

Крім того, як зазначено в аудиторському звіті, суцільним встановленням документів (вимог і заявок на конвоювання), які зберігаються в канцелярії роти конвойної служби ГУНП в Житомирській області, з даними дорожніх листів про щоденні маршрути встановлені численні випадки виїздів спеціальних автомобілів за відсутності підстав для таких виїздів, внаслідок чого допущені суттєві порушення в списанні пального на загальну суму 121134,79грн.

Проте, всупереч вказаним вимогам Позивачем по кожну факту порушень, вказаному у висновку, не ініціювалося проведення службових розслідувань щодо можливого понаднормового використання підлеглими та із відхиленням від маршруту, тощо, службових автомобілів всупереч їх цільовому призначенню, що призвело до порушення вимог п.2 розділу III Порядку.

Більш того, досліджені судом дорожні листи, не містять жодних відміток, які підтверджували б здійснення Позивачем покладених на нього службових обов`язків щодо контролю за виконанням завдань нарядами безпосередньо на маршрутах конвоювання і за збереженням і правильним використанням конвоями технічних і транспортних засобів.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків водії конвойних автомобілів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтвердили численні факти зміни маршрутів руху автомобілів. Такі зміни руху автомобілів та їх причини не відображено в дорожніх листах.

Зазначене також підтверджує неналежне здійснення Позивачем покладених на нього службових обов`язків щодо контролю за виконанням завдань нарядами безпосередньо на маршрутах конвоювання і за збереженням і правильним використанням конвоями технічних і транспортних засобів.

Суд робить висновок, що за результатами службового розслідування Відповідач дотримався вимог Порядку № 757, зумів розмежувати та встановити вину Позивача в грубому порушенні службової дисципліни щодо невжиття достатніх заходів щодо недопущення безпідставного завищення пробігів та виїздів на службових автомобілях без відповідної документації, як результат неналежного здійснення Позивачем покладених на нього службових обов`язків щодо контролю за виконанням завдань нарядами безпосередньо на маршрутах конвоювання і за збереженням і правильним використанням конвоями технічних і транспортних засобів.

При цьому суд вважає безпідставними доводи представника Позивача щодо відсутності у висновку службового розслідування участі Позивача в конкретних фактах завищення пробігів та виїздів службового транспорту, його використання в особистих цілях, та упередженості Відповідача при застосуванні до Позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Як вже зазначалося, Позивача притягнено до дисциплінарної відповідальності за неналежне здійснення покладених на нього службових обов`язків щодо контролю за виконанням завдань нарядами безпосередньо на маршрутах конвоювання і за збереженням і правильним використанням конвоями технічних і транспортних засобів, а не за особисте безпідставне завищення пробігів та виїздів на службових автомобілях без відповідної документації.

Безспірно, згідно частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Разом з тим, суд вважає безпідставними доводи представника Позивача, що Відповідачем при визначенні виду стягнення відносно Позивача Відповідачем не були враховані вказані вимоги частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту.

Так, відповідно до пояснень представника Відповідача прийняття оскаржуваного наказу передувало притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження за невиконання функціональних обов`язків.

Ці доводи підтверджуються дослідженими в судовому засіданні відомостями послужного списку Позивача, згідно яких наказом Відповідача № 1118 від 09.09.2019 року Позивач дійсно притягувався до такої відповідальності (а.с.253-260т.1).

Одночасно суд враховує, що у відповідності до вимог ст.21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Як вже зазначалося, Позивач на посаді командира конвойної роти перебуває лише з 12.07.2019року. Разом з тим, з жовтня 2017року (згідно послужного списку) Позивач перебував на посаді заступника командира цієї роти і згідно досліджених судом наказів по роті конвойної служби систематично виконував обов`язки командира роти і видав накази по призначенню (формуванню) конкретних конвойних нарядів і зазначав, що саме він є відповідальною особою за таке конвоювання (а.с.142-250 т.2, 1-52 т.3).

В зв`язку з цим доводи Позивача та його представника в цій частині також є безпідставними.

Загальновідомо, що статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, аналіз норм чинного законодавства та обставин справи дозволяє зробити висновок про наявність доказів порушення Позивачем своїх обов`язків, що визначені службовою інструкцією, та про наявність в його бездіяльності дисциплінарного проступку, що правомірно слугувало підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на наведене, суд робить висновок, що оскаржуваний наказ Відповідача №1402 від 31.10.2019року "Про застосування дисциплінарних стягнень" в частині застосування до командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Житомирській області, майора сержанта поліції ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби винесено на підставі вимог чинного законодавства та з урахуванням всіх обставин, а тому є правомірним та не підлягає скасуванню, а позовні вимоги - не підлягають задоволенню.

Підстави, передбачені вимогами ст.ст.139-143 КАС України, для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі, відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 19 жовтня 2020 року