Справа № 826/7213/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 жовтня 2020 року №826/7213/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства культури України

про визнання протиправними дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства культури України (далі по тексту - відповідач), в якому просить:

- визнати дії Міністерства культури України протиправними та зобов`язати укласти з ОСОБА_1 трудовий договір (посада державного експерта експертної групи з питань євроінтеграції Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції Міністерства культури України);

- у порядку статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечити позов шляхом заборони проведення повторного конкурсу на посаду державного експерта експертної групи з питань євроінтеграції Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції Міністерства культури України.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на те, що наказом Міністерства культури України від 19 лютого 2018 року №137/0/17-18 оголошено конкурс на зайняття посад фахівців з питань реформ в апараті Міністерства культури України, які віднесені до посад державної служби категорії «Б» та «В».

Позивач виявила бажання прийняти участь у цьому конкурсі та подала необхідні документи для участі в конкурсі на зайняття вакантних посад: 1. Державного експерта експертної групи аналізу політики Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції та 2. Державного експерта експертної групи з питань євроінтеграції Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції.

За наслідками перевірки поданих документів, позивач була допущена до участі в конкурсі на зайняття вказаних вакантних посад.

Позивач стверджує, що вона успішно пройшла письмові і усні ситуаційні завдання, як кандидат на зайняття двох вакантних посад, у зв`язку з чим її було допущено до тестування на знання законодавства, проте, про результати оцінювання у встановленому порядку її повідомлено не було.

Після проходження етапу конкурсу «тестування», позивача у телефонному режимі запрошено для проведення співбесіди до Міністерства культури України 02 квітня 2018 року, в якій вона прийняла участь.

В ході проведення співбесіди, як вказує позивач у позовній заяві, вона довела конкурсній комісії, що здатна працювати в команді, у зв`язку з чим, за доводами позивача, у конкурсної комісії не виникло до неї жодного додаткового питання стосовно вимоги «командна робота», були відсутні заперечення стосовно того, що позивач вміє працювати в команді та щодо того, що вона має великий досвід роботи в команді, адже більше 10 років співала в хорі та більше 5 років - танцювала в парі.

Проте, як вказано у позовній заяві, позивача не було повідомлено про результати співбесіди, а середній бал, здобутий на ній, приховується від позивача.

Позивач стверджує, що 02 квітня 2018 року вона отримала середній бал більше, ніж 0,5, а тому допущена до етапу конкурсу «проведення підрахунку результатів конкурсу та визначення переможця конкурсу і другого за результатами конкурсу кандидата».

Більш того, позивач стверджує, що наявність її даних у протоколі №23 засідання конкурсної комісії є доказом того, що вона була допущена до наступного етапу конкурсу після проведення співбесіди з нею, про недопуск до цього етапу її не було повідомлено, всупереч вимогам законодавства.

При цьому, позивач стверджує, що через провадження конкурсною комісією гендерної дискримінації жінок для неї були створені штучні перешкоди для працевлаштування, пов`язуючи це з неоприлюдненням результатів конкурсу.

На переконання позивача, вона не працевлаштувалась на роботу до міністерства культури України саме у зв`язку з тим, що є жіночої статі.

Крім того, позивач наголошує на підробленні службових особами відповідача документів задля приховування своїх неправомірних дій.

Також, на думку позивача, доказами створення перешкод для її працевлаштування на посаду державного експерта експертної групи з питань євроінтеграції Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції є:

- оприлюднення інформації за результатами конкурсу лише про переможців чоловічої статі;

- на посади, на які претендувала позивач, окрім неї претендували лише жінки, які прийшли на співбесіду, але їх не визначено, інформацію про них не оприлюднено, підроблено переможців;

- не оприлюднено результати стосовно позивача, як переможця на дві посади, оскільки, за твердженнями позивача, вона мала найвищий рейтинг та була однією на посаді державного експерта експертної групи з питань євроінтеграції Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції. У позовній заяві також зазначено, що після того, як позивач довела на співбесіді вимогу «командна робота», Генеральний директор Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції запитав, яку посаду із двох позивач буде обирати, як на доказ, позивач послалась на відеозапис співбесіди;

- не оприлюднено інформацію про позивача, як про особу жіночої статі, що перемогла у конкурсі на зайняття двох посад, а інформація про ОСОБА_2 , що він переміг у конкурсі на 3 посади - оприлюднена;

- стосовно конкурсу на зайняття посад, де були лише особи жіночої статі, не оформлялись навіть документи, передбачені Порядком.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що конкурс на заміщення вакантних посад державного службовця категорії «Б» та «В», призначений на підставі наказу Міністерства культури України, у квітні 2018 року був проведений відповідно до вимог законодавства.

Представник відповідача також зазначив, що за результатами проведеної співбесіди з позивачем в рамках конкурсу, всі члени комісії поставили позивачу « 0» балів, тому позивач вважається такою, що не пройшла конкурсний відбір та не могла бути включена до загального рейтингу.

03 квітня 2018 року інформація про результати конкурсу була розміщена на Єдиному порталі вакансій державної служби НАДС, офіційному веб-сайті НАДС та офіційному веб-сайті Міністерства культури України, додатково позивачу було направлено поштовим зв`язком лист №196/8/42-18 від 04 квітня 2018 року.

Також, представник відповідача наголосив на тому, що позивачем не оскаржено рішення конкурсної комісії у порядку, встановленому чинним законодавством.

Крім того, у відзиві на позовну заяву зазначено, що позивачем не вказано, які саме дії відповідача остання просить визнати протиправними, а зобов`язання укласти з нею трудовий договір суперечить вимогам діючого законодавства, оскільки призначення на посаду державного службовця здійснюється за результатами конкурсу.

Також, представник відповідача зазначив й про безпідставність тверджень позивача щодо гендерної дискримінації жінок, оскільки в апарату Міністерства культури працює 239 працівників, із них жінок - 171, чоловіків - 68.

На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Не погоджуючись з доводами представника відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, представник позивача у відповіді на відзив на позовну заяву послалась на те, що представником відповідача не спростовано обставин, викладених у позовній заяві.

Також, представник позивача наголосила на тому, що відповідач зловживає своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, а процесуальна ситуація, яка склалась, на переконання представника позивача, свідчить про те, що всі заперечення проти наведених у позовній заяві обставин необхідно розцінювати, як докази підтвердження дискримінації за ознаками статі, оскільки жодної особи жіночої статі не визначено ні переможцем, ні другим кандидатом за результатами конкурсу.

Крім того, у відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача наголошує на підробленні документів відповідачем.

На підставі викладеного представник позивача просила:

- відзив на позовну заяву Міністерства культури України відхилити;

- подання відзиву на позовну заяву визнати зловживанням процесуальними правами відповідача на подання відзиву на позовну заяву та з врахуванням обставин справи повернути цей відзив відповідачу;

- застосувати до Міністерства культури України засоби процесуального примусу за введення суду в оману та приниження честі і гідності позивача із застосування верхньої межі санкцій;

- витребувати у Міністерства культури України оригінали всіх документів стосовно конкурсу, а також документи, на підставі яких надавалась відповідь на запити ОСОБА_1 - докази проходження ОСОБА_1 конкурсного відбору;

- витребувати у Міністерства культури України технічний запис співбесіди - доказ гендерної дискримінації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та останній наданий строк для усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, звільнено позивача від сплати судового збору, вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 21 листопада 2019 року жодна зі сторін не з`явилась, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, позивачем на адресу суду подано заяву про розгляд справи за її відсутністю, представник відповідача до судового засідання не з`явився з невідомих причин.

Враховуючи наявність письмової згоди позивача, відсутність представника відповідача у судовому засіданні без поважних причин, наявність в матеріалах справи достатніх доказів для вирішення справи по суті, з урахуванням положень частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом у судовому засіданні 21 листопада 2019 року вирішено продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

Також, суд зауважує, що позивачем під час проведення підготовчого провадження у справі заявлялись клопотання про визнання відзиву на позовну заяву зловживанням процесуальними права, повернення відзиву та застосування до відповідача заходів процесуального примусу, а також клопотання про зобов`язання відповідача надати письмові пояснення з приводу обставин, викладених у відзиві на позовну заяву.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

В свою чергу, згідно частин 1, 2 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову (частина 1 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України).

Свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення позивач може викласти у відповіді на відзив на позовну заяву (частина 1 статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, у разі наявності пояснень, міркувань та аргументів щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення відповідач має право викласти їх у запереченнях відповідно до частини 1 статті 164 Кодексу адміністративного судочинства України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач скористався своїм правом та надав відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що надання відзиву на позовну заяву є правом відповідача. При цьому, законодавець не обмежує останнього у наведенні своїх пояснень, міркувань та аргументів і мотивів не визнання позовних вимог, а на суд, відповідно до вимог чинного законодавства, покладено обов`язок повно і всебічно з`ясовувати обставини в адміністративній справі, підтверджені тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Більш того, суд наголошує, що чинним законодавством не передбачено можливості зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати письмові пояснення з приводу обставин, зазначених у відзиві на позовну заяву, у разі незгоди з такими доводами позивача.

У зв`язку з чим суд вважає вказані клопотання безпідставними та необґрунтованими.

Розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Міністерства культури України від 19 лютого 2018 року №137/0/17-18 оголошено конкурс на зайняття посад фахівців з питань реформ в апараті Міністерства культури України, які віднесені до посад державної служби категорії «Б» та «В», у тому числі, оголошено конкурс на зайняття посад державного експерта експертної групи аналізу політики Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції та державного експерта експертної групи з питань євроінтеграції Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції (підпункти 1.2, 1.7 пункту 1 наказу).

Відповідно до пункту 2 вказаного наказу затверджено умови проведення конкурсу.

Позивач, як вбачається з матеріалів справи, виявила бажання прийняти участь у конкурсі на зайняття вказаних вище посад державного службовця шляхом подачі 06 березня 2018 року необхідних для участі у конкурсі документів.

07 березня 2018 року на електрону адресу позивача надійшло повідомлення про відповідність поданих нею документів установленим вимогам та допуск до тестування, про дату та час проведення якого, як зазначено у електронному листі, позивача буде проінформовано додатково, а 13 березня 2018 року позивача, як кандидата на посади, повідомлено про те, що вона може долучити результати тестування на наявність аналітичних здібностей та здібностей щодо здатності працювати з інформацією 15 березня 2018 року та висловлено прохання з`явитись за адресою: місто Київ, вулиця Івана Франка, будинок 19, кімната 110 об 11 годині 00 хвилин.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії витягу із попередньої відомості середніх балів (державні експерти) позивач отримала за результатами тестування на зайняття вакантної посади державного експерта експертної групи аналізу політики Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції попередній підсумок - 9,19 балів, а за результатами тестування на зайняття вакантної посади державного експерта експертної групи з питань євроінтеграції Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції - 10,39 балів.

Згідно копії витягу з протоколу №23 засідання конкурсної комісії для проведення конкурсу на зайняття посад фахівців з питань реформ в апараті Міністерства культури України від 02 квітня 2018 року, рейтинг позивача на вказані вище посади - 1.

Відповідно до копії листа Міністерства культури України від 26 квітня 2018 року №430/8-1/55-18 на етапі співбесід до участі в конкурсі було допущено:

- на заміщення посади державного експерта експертної групи аналізу політики Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції - 2 кандидати;

- на заміщення посади державного експерта експертної групи з питань євроінтеграції Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції - кандидат ( ОСОБА_1 ).

Відповідно до копії протоколу №25 засідання конкурсної комісії для проведення конкурсу на зайняття посад фахівців з питань реформ в апараті Міністерства культури України від 03 квітня 2018 року, ОСОБА_1 набрала середній бал за однією з вимог нижчий 0,5 балів та вважається такою, що не пройшла конкурсний відбір та не може бути включена до загального рейтингу.

У відповідності до копії листа Міністерства культури України від 04 квітня 2018 року №196/8/42-18 позивача повідомлено про те, що під час проведення співбесіди остання отримала середній бал нижче 0,5 за вимогою, що перевірялась на даному етапі, а тому вважається такою, що не пройшла конкурсний відбір та не може бути включена до загального рейтингу.

За інформацією про результати конкурсу на зайняття посад фахівців з питань реформ в апарату Міністерства культури України, які віднесені до посад державної служби категорії «Б» та «В» переможця на посади «державного експерта експертної групи аналізу політики Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції» та «державного експерта експертної групи з питань євроінтеграції Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції» не визначено.

Також, матеріалами справи підтверджується, що під час проведення співбесіди позивач набрала 0 балів.

Вважаючи, що відповідачем створені штучні перешкоди для працевлаштування виключно з підстав гендерної нерівності, позивач звернулась до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частин 1, 2 статті 22 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі по тексту - Закон України від 10 грудня 2015 року №889-VIII) з метою добору осіб, здатних професійно виконувати посадові обов`язки, проводиться конкурс на зайняття вакантної посади державної служби (далі - конкурс) відповідно до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби (далі - Порядок проведення конкурсу), що затверджується Кабінетом Міністрів України. Проведення конкурсу здійснюється з урахуванням рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень кандидатів на зайняття вакантної посади.

Згідно з абзацами 2, 3 статті 27 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII конкурс на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б» у державному органі, юрисдикція якого поширюється на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя, проводить конкурсна комісія, утворена керівником державної служби державного органу вищого рівня. Конкурс на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б», крім тих, що зазначені в абзаці другому цієї частини, та категорії «В» проводить конкурсна комісія у складі не менше п`яти осіб, утворена керівником державної служби в державному органі. При цьому до складу конкурсної комісії можуть залучатися на конкурсній основі представники громадських об`єднань, що діють згідно із Законом України «Про громадські об`єднання», відповідно до порядку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що до роботи конкурсної комісії можуть залучатися державні службовці, у тому числі з інших державних органів, науковці та експерти у відповідній сфері, а також представник виборного органу первинної профспілкової організації (за наявності).

Засідання конкурсної комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менш як дві третини її членів (частина 3 статті 27 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII).

Відповідно до частини 4 статті 27 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII під час засідання конкурсної комісії її члени:

1) вивчають результати проведеної службою управління персоналом перевірки документів кандидатів на зайняття вакантних посад державної служби;

2) проводять відбір кандидатів з використанням видів оцінювання відповідно до Порядку проведення конкурсу;

3) проводять співбесіду з кандидатами на зайняття вакантних посад з урахуванням результатів тестування для уточнення їхньої професійної компетентності;

4) особисто оцінюють рівень професійної компетентності кандидатів та визначають в особистому порядку їхній загальний рейтинг;

5) за результатами складення загального рейтингу кандидатів визначають переможця конкурсу та другого за результатами конкурсу кандидата на зайняття вакантної посади.

Рішення конкурсної комісії вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від її складу (частина 5 статті 27 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII).

Статтею 28 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII передбачено:

1. Рішення конкурсної комісії оформляється протоколом, який підписується присутніми на засіданні членами комісії, не пізніше ніж протягом трьох календарних днів після його проведення і зберігається в державному органі, в якому проводився конкурс, протягом п`яти років.

2. Інформація про переможця конкурсу оприлюднюється на офіційних веб-сайтах центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, та державного органу, в якому проводився конкурс, не пізніше наступного робочого дня після підписання протоколу засідання конкурсної комісії відповідно до Порядку проведення конкурсу.

За результатами конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби категорії «А» на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, оприлюднюється інформація про переможця конкурсу та другого за результатами конкурсу кандидата на зайняття вакантної посади, запропонованих Комісією суб`єкту призначення.

3. Витяг із протоколу засідання конкурсної комісії є складовою особової справи державного службовця, якого призначено на посаду державної служби за результатами конкурсу.

4. Служба управління персоналом державного органу, в якому проводився конкурс, надсилає кожному кандидату письмове повідомлення про результати конкурсу протягом п`яти календарних днів з дня їх оприлюднення.

5. Учасник конкурсу, який не пройшов конкурсний відбір, має право оскаржити рішення конкурсної комісії:

1) щодо конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії «А» - до суду;

2) щодо конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорій «Б» і «В» - до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, або до суду.

6. Скарга на рішення конкурсної комісії подається не пізніше ніж через 10 календарних днів з дня отримання письмового повідомлення про результати конкурсу.

Учасник конкурсу, який оскаржує рішення конкурсної комісії, зобов`язаний повідомити про це відповідну конкурсну комісію з наданням копії скарги.

7. Про результати розгляду скарги центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, повідомляє учасника конкурсу, який подав скаргу, не пізніше 14 календарних днів з дня надходження скарги та в разі встановлення факту порушення направляє керівнику державної служби в державному органі, в якому проводився конкурс, обов`язкову для виконання вимогу про скасування результатів конкурсу.

Крім того, суд зазначає, що Порядок проведення конкурсу на зайняття посад державної служби затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 246 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - Порядок № 246).

Відповідно до пунктів 50-53 Порядку № 246 співбесіда проводиться з метою оцінки відповідності професійної компетентності кандидата встановленим вимогам, які не були оцінені на попередніх етапах конкурсу.

Співбесіду проводить Комісія або конкурсна комісія, а також особи, які залучені до її роботи.

Під час оцінювання професійної компетентності кандидатів за кожною окремою вимогою на співбесіді виставляються такі бали:

2 бали - кандидатам, професійна компетентність яких відповідає вимозі та які виявили глибокі знання, уміння, компетенції, необхідні для ефективного виконання посадових обов`язків;

1 бал - кандидатам, професійна компетентність яких відповідає вимозі в обсязі, мінімально достатньому для виконання посадових обов`язків;

0 балів - кандидатам, професійна компетентність яких не відповідає вимозі.

Оцінювання професійної компетентності кандидатів за кожною окремою вимогою під час проведення співбесіди здійснюється кожним членом Комісії або конкурсної комісії індивідуально після обговорення відповідності професійної компетентності кандидата за кожною окремою вимогою на засіданні Комісії або конкурсної комісії за участю залучених до її роботи осіб шляхом виставлення балів, які вносяться до відомості про результати співбесіди за формою згідно з додатком 7.

Остаточною оцінкою у балах за кожною вимогою під час проведення співбесіди є середнє арифметичне значення індивідуальних балів, виставлених членами Комісії або конкурсної комісії.

Кандидати, які під час проведення співбесіди отримали середній бал 0,5 або нижче за однією з вимог, а також кандидати, які не з`явилися для проведення співбесіди, вважаються такими, що не пройшли конкурсний відбір та не можуть бути включеними до загального рейтингу.

Результати проведення співбесіди відображаються у протоколі засідання Комісії або конкурсної комісії та повідомляються кандидатам.

Про результати проведення співбесіди спеціальний структурний підрозділ НАДС або служба управління персоналом державного органу, в якому проводиться конкурс, повідомляє кандидатам одним із доступних способів, обраних ними, зокрема у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв`язку.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не спростовано сторонами у справі, що склад конкурсної комісії був затверджений у відповідності до вимог законодавства, тобто, є правомочним.

Також, матеріалами справи підтверджено, що рішення за результатами проведеної з позивачем співбесіди прийнято шляхом голосування членів комісії та оформлене відповідним протоколом №25 від 03 квітня 2018 року.

Інформацію про переможців конкурсу оприлюднено на офіційному веб-сайті відповідача, а 04 квітня 2018 року позивачу направлено письмове повідомлення про результати конкурсу за вих.№196/8/42-18.

З огляду на вищевикладене та наявні в матеріалах справи докази, суд критично ставиться до посилань позивача, що під час проведення конкурсу позивачем не було дотримано певних вимог законодавства щодо самої процедури проведення конкурсу, оскільки жодних належних доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

З дослідженого судом відеозапису на DVD-R LBCRE #MAP638VD25185027 P вбачається, що під час проведення співбесіди з позивачем велась технічна фіксація, відповідно до якої, позивачу членами комісії ставились питання щодо розуміння останньою командної роботи, її навичок співпрацювати в команді тощо, на які позивачем надавались відповіді.

Тобто, судом встановлено, що під час співбесіди з позивачем комісією оцінювалися необхідні ділові якості, уміння працювати в команді, необхідні особисті якості та інші знання відповідно до конкурсних посад.

Згідно витягу із зведеної відомості середніх балів за результатами співбесіди ОСОБА_1 середні бали склали:

1) командна робота - 0 балів.

Всі члени конкурсної Комісії виставили оцінки 0 балів.

З огляду на існування певного переліку вимог до конкурсантів, суд дійшов висновку про відсутність в діях членів конкурсної Комісії створення перешкод у працевлаштуванні позивача за гендерними ознаками, також про відсутність свавільної поведінки та упередженого прийняття рішення за результатами проходження конкурсу позивача.

Враховуючи, що згідно з вимогами пункту 53 Порядку № 246, під час проведення співбесіди, позивач отримала середній бал 0, вона вважається такою, що не пройшла конкурсний відбір та не може бути включена до загального рейтингу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що під час проходження позивачем усіх етапів конкурсу та співбесіди, конкурсна Комісія діяла в межах чинного законодавства, керуючись при цьому своїми дискреційними повноваженнями в межах закону та на власний розсуд.

Зважаючи на те, що судом не встановлено будь-яких порушень прав позивача під час проведення конкурсу, а позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача укласти з позивачем трудовий договір є похідними суд дійшов висновку про їх необґрунтованість.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та, відповідно, відсутність правових підстав для їх задоволення.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства культури України (01601, місто Київ, вулиця Івана Франка, будинок 19, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко