Справа № 640/17296/19
Суддя: Анцупова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 640/17296/19

Провадження № 11-322апп20

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Анцупової Т. О.,

суддів Антонюк Н. О., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши наявність підстав для прийняття Великою Палатою Верховного Суду справи № 640/17296/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправною

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року,

УСТАНОВИЛА:

1. 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного бюро розслідувань, у якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення відповідно до законодавства додержання режиму захищеної законом таємниці та іншої інформації з обмеженим доступом, яка унеможливила поширення копії листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, від 21 червня 2019 року № Г-4906/02-19вих та змісту заяви голови Адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» адвоката Голованя І. В. від 14 червня 2019 року № 19-112-0812 у відкритому доступі в мережі Інтернет.

2. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року, заяву представника Державного бюро розслідувань про закриття провадження у справі задоволено. Закрито провадження у справі № 640/17296/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправною. Роз`яснено ОСОБА_1 його право на звернення з вказаними позовними вимогами до відповідного місцевого загального суду в порядку кримінального судочинства.

3. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у якій просив ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. В обґрунтування касаційної скарги скаржником, серед іншого, зазначено, що позовні вимоги у цій справі не мають вирішуватися у порядку кримінального судочинства, оскільки жодною нормою Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) не передбачено оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо порушення норм законів, відмінних від КПК України.

5. ОСОБА_1 зауважує, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що на момент виникнення спірних правовідносин Державне бюро розслідувань було центральним органом виконавчої влади, а не органом досудового розслідування.

6. З огляду на зазначене скаржник вважає, що судами попередніх інстанцій помилково застосовано до спірних правовідносин пункт 1 частини першої статті 303 КПК України, оскільки вказаною нормою врегульовано лише право оскарження бездіяльності органу досудового розслідування за результатами розгляду/нерозгляду заяви про злочин, а не право оскарження бездіяльності Державного бюро розслідувань щодо невиконання обов`язків, встановлених Законом України «Про Державне бюро розслідувань».

7. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 10 березня 2020 року відкрив провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

8. Ухвалою від 01 жовтня 2020 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п`ятої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), мотивувавши це тим, що спірні правовідносини містять виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

9. Відповідно до частини п`ятої статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

10. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на таке.

11. Судами попередніх інстанцій установлено, що позивач є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність у складі Адвокатського об`єднання «Головань і Партнери». Зазначене адвокатське об`єднання надає професійну правничу допомогу п`ятому Президенту України Порошенку П. О.

12. В ході надання правничої допомоги п`ятому Президенту України Порошенку П. О. позивач, як керівник адвокатського об`єднання, направив до Державного бюро розслідувань заяву про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок кримінальних проваджень, в якій, керуючись приписами статей 25, 214 КПК України, Адвокатське об`єднання «Головань і Партнери» просило протягом 24-х годин внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 383 Кримінального кодексу України.

13. 14 червня 2019 року Державним бюро розслідувань за вхідним номером № 10517-19 отримано вказану заяву за підписом Голови Адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» Голованя І. В.

14. Листом від 19 червня 2019 року № 01-9602 Державне бюро розслідувань направило до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, для організації розгляду відповідно до вимог законодавства звернення адвоката ОСОБА_1 від 14 червня 2019 року щодо розгляду його звернень посадовими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, а також з інших питань.

15. Листом від 21 червня 2019 року № Г-4906/02-2019вих адвоката ОСОБА_1 повідомлено про те, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідування, розташованим місті у Києві розглянуто заяву адвоката від 14 червня 2019 року та повідомлено про відсутність правових підстав для її розгляду, у зв`язку з неподанням останнім до органу досудового розслідування копії договору про надання правової допомоги, копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордеру.

16. Того самого дня, коли позивач отримав зазначену відповідь в інтернеті з`явилась фотографія іншого екземпляра зазначеного листа, яка супроводжувалась коментарем особи, що його опублікувала.

17. За твердженнями позивача, його листування з Державним бюро розслідувань вийшло за межі кола його учасників, що, як вважає позивач, свідчить про те, що відповідач не виконав свого обов`язку, встановленого законом та не забезпечив додержання режиму інформації з обмеженим доступом, а саме, порушив таємницю листування та адвокатську таємницю.

18. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду передаючи цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначив, що спірні правовідносини містять виключну правову проблему враховуючи те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 560/1679/19 за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, про зобов`язання відповідача виконати необхідні вимоги закону і внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами позивача про злочини висловила правову позицію, згідно якої якщо звернення позивача до суду обумовлено нездійсненням відповідачем передбачених КПК України процесуальних дій, у межах спірних правовідносин позивач і відповідач діють як учасники кримінального провадження, права і обов`язки яких визначені кримінальним процесуальним законом, тому спір у цій справі не може бути предметом розгляду в адміністративному суді.

19. Водночас, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що у справі, яка розглядається, позивач обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги вказує на те, що правові відносини, які склалися між ним, Державним бюро розслідувань та Київським управлінням Державного бюро розслідувань, не охоплюються нормами КПК України, а є публічно-правовими управлінськими відносинами, не пов`язаними з жодним досудовим розслідуванням. І позивач звернувся до відповідача у цій справі як до центрального органу виконавчої влади (на момент виникнення спірних правовідносин), а не як до органу досудового розслідування.

20. Також в ухвалі від 01 жовтня 2020 року Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду наведено зміст статей 1, 5, 6 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносинах). Проте не зазначено, які складнощі у контексті цієї справи виникають у застосуванні зазначених норм.

21. Зазначивши зміст норм Закону України «Про Державне бюро розслідувань», колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що суб`єктний склад у справі, що розглядається, свідчить про те, що такий спір має ознаки публічно-правового, проте враховуючи предмет та підстави позову (звернення позивача до суду обумовлено поширенням відповідачем змісту заяви про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок кримінальних проваджень та листа відповідача щодо заяви про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке пов`язане з діяльністю суб`єкта владних повноважень щодо розслідування кримінальних справ), є підстави вважати, що права і обов`язки учасників справи у спірних правовідносинах визначені кримінальним процесуальним законом.

22. Велика Палата Верховного Суду вважає, що наявність виключної правової проблеми в зазначеній ухвалі є необґрунтованою.

23. Перевіривши матеріали справи та наведені в касаційній скарзі доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для прийняття цієї справи до розгляду.

24. За усталеною практикою розгляду Великою Палатою Верховного Суду питань стосовно прийнятності справ на підставі частини п`ятої статті 346 КАС України наявність у справі виключної правової проблеми має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного критеріїв.

25. Кількісний критерій ілюструє той факт, що правова проблема наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

26. Якісний критерій ілюструє, що на користь виключності правової проблеми можуть свідчити, зокрема, такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі. Метою вирішення виключної правової проблеми є формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення розвитку права.

27. Як свідчить зміст ухвали від 01 жовтня 2020 року порушуючи питання щодо передачі справи № 640/17296/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не навела жодних мотивів у зазначеному судовому рішенні того, у чому саме полягає виключна правова проблема у контексті спірних правовідносин. Також у зазначеній ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відсутнє належне правове обґрунтування того, що спірні правовідносини урегульовані законодавчими нормами, які допускають їх множинне тлумачення та породжують відповідну правову невизначеність.

28. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що наведене в ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 01 жовтня 2020 року обґрунтування наявності виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, не створює підстави для прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 640/17296/19.

29. У наведеному в зазначеній ухвалі касаційного суду обґрунтуванні Велика Палата Верховного Суду не встановила підстав, які в аспекті фактичних обставин цієї справи дозволяють за кількісними і якісними критеріями стверджувати про наявність виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

30. Водночас Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що посилання Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 01 жовтня 2020 року на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 560/1679/19, є недоречними, оскільки спірні правовідносини у зазначеній справі та справі № 640/17296/19, виникли за різних фактичних обставин.

31. Так, зокрема у справі № 560/1679/19, спір виник щодо бездіяльності відповідача при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами позивача про злочини. Натомість у справі № 640/17296/19 звернення позивача до суду обумовлено протиправною бездіяльністю Державного бюро розслідувань щодо незабезпечення останнім відповідно до законодавства додержання режиму захищеної законом таємниці та іншої інформації з обмеженим доступом, яка уможливила поширення копії листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, від 21 червня 2019 року № Г-4906/02-19вих та змісту заяви голови Адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» адвоката Голованя І. В. від 14 червня 2019 року № 19-112-0812 у відкритому доступі в мережі Інтернет.

32. Відповідно до частини шостої статті 347 КАС України, якщо Велика Палата дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 346, 347 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу № 640/17296/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправною повернути відповідній колегії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді: Н. О. Антонюк В. В. Пророк

В. В. Британчук Л. І. Рогач

Ю. Л. Власов О. М. Ситнік

Д. А. Гудима О. С. Ткачук

О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич

В. С. Князєв О. Г. Яновська

Л. М. Лобойко