Справа № 640/11821/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Відповідач-1, УПСЗН Печерської РДА), Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - Відповідач-2, Київський МЦНЗСВ), Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Відповідач-3, Департамент соціальної політики КМДА), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - Відповідач-4, ГУ ПФ в м. Києві), Державної казначейської служби України (далі - Відповідач-5, ДКС України) про:

- визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової державної грошової допомоги до 05.05.2020 році у розмірі, який не відповідає ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Департаменту соціальної політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (№ 3551-ХХІІ від 22.10.1993 року в редакції № 367-X1V від 25.12.1998 року), виходячи з 10 (десяти) мінімальних пенсій за віком (18 892,00 грн), з урахуванням проведених виплат (4 120,00 грн.);

- встановлення порядку виконання рішення, за яким стягнення недоотриманої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 ріку розмірі 14 772,00 грн. провести за рахунок коштів Державного бюджету України Державною казначейською службою України шляхом списання в безспірному порядку на користь ОСОБА_1 або її представника за довіреністю з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що нарахування та виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік за правилами Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» та постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року №112 відповідає вимогам чинного законодавства, що підтверджується практикою Верховного Суду, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить зупинити апеляційне провадження до розгляду Верховним Судом зразкової справи №440/2722/20, а також скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти постанову про задоволення позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що Окружний адміністративний суд міста Києва неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, залишивши поза увагою рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020, яким визнано неконституційними окремі положення п. 26 розд. VI Бюджетного кодексу України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ДКС України просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що органи ДКС України не вправі встановлювати чи змінювати видати Державного бюджету України, а щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2020 рік була нарахована та виплачена ОСОБА_1 у порядку та розмірі, визначені чинним законодавством.

У відзиві на апеляційну скаргу Департамент соціальної політики КМДА просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що, по-перше, Департамент не уповноважений нараховувати, перераховувати та виплачувати щорічну разову допомогу до 5 травня, оскільки це належить до компетенції Київського МЦНЗСВ, по-друге, така допомога виплачена Позивачу у повному обсязі у відповідності до положень чинного законодавства, що відповідає численній практиці Верховного Суду.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надійшло.

Крім того, від Київського МЦНЗСВ надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 238 КАС України у зв`язку із смертю ОСОБА_1 у липні 2020 року, що підтверджується повідомленням від Київського міського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.08.2020 року №260/20.2-42.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2020 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, а провадження у справі - закриттю, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є ветераном війни - інвалідом 1 групи на підставі статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та в силу положень ст. 13 указаного Закону має право на щорічну виплату до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що Київським МЦНЗСВ було нараховано і виплачено ОСОБА_1 таку допомогу у розмірі 4 120,00 грн. (а.с. 21), що, на переконання Позивача, не відповідає вимогам Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 13, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон), Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», ряду рішень Конституційного Суду України і Європейського суду з прав людини, а також практики Верховного Суду, суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що належна Позивачу до 5 травня грошова допомога виплачена належним чином у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року №112.

Однак з такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Як вірно зауважено Апелянтом, судом першої інстанції не було враховано, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 року у справі 1-247/2018(3393/18) та визнанням таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, стаття 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діяла та мала застосовуватись у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року.

Таким чином, починаючи з 27.02.2020 року розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) у розмірі, визначеному статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року:

«Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком».

При цьому, на переконання судової колегії, чинність станом на 09.04.2020 року (день здійснення виплати Позивачу разової грошової допомоги) постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» не може бути підставою для висновку про обґрунтованість розміру виплаченої ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня, оскільки до спірних правовідносин повинні бути застосовані норми саме ст. 13 Закону як акту вищої юридичної сили.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції, не врахувавши прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 року №3-р/2020, прийшов до помилкового висновку про відсутність в ОСОБА_1 права на отримання разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, меншому ніж десять мінімальних пенсій за віком.

Наведене застосування норм матеріального права з огляду на ієрархію правових норм у правовій системі України свідчить про відсутність підстав для зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20, у зв`язку з чим клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено раніше, згідно повідомлення від Київського міського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.08.2020 року №260/20.2-42 ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що внесено актовий запис про смерть №12479.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Водночас, за правилами абз. 1 ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно до ст. ст. 238, 240 цього Кодексу.

При цьому частиною 2 статті 319 КАС України передбачено, що якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Отже, вирішуючи питання про можливість закриття провадження у справі суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог абз. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 319 КАС України повинен надати оцінку також правомірності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Таким чином, оскільки згідно практики Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 13.03.2019 року 484/3648/16-а, спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а рішення суду першої інстанції є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, то судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва із закриттям провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Керуючись ст. ст. 238, 242-244, 250, 291, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення апеляційного провадження у справі - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Клопотання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про закриття провадження у справі - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року - скасувати.

Провадження у справі адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 19» жовтня 2020 року.