Справа № 520/13912/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 р.Справа № 520/13912/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 (головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., повний текст складено 22.06.2020) по справі № 520/13912/19

за позовом Державного підприємства "Зміївське лісове господарство"

до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2019, Державне підприємство «Зміївське лісове господарство» (далі - позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 02.12.2019 №7; від 02.12.2019 №7.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 у справі №520/13912/19 позов задоволений.

Скасовані податкові повідомлення-рішення відповідача від 02.12.2019 №7; від 02.12.2019 №7.

Відповідач, не погодившись з судовим рішення подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, недотримання норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що працівниками відповідача проведена документальна планова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства, про що складений акт від 29.08.2019 №20-40-14-01-08/00993099.

Порушення, виявлені під час перевірки склали у порушенні, зокрема, п.п. 168.1.2. п. 168.1 ст.168, п. 176.2 ст. 176 ПК України: податок на доходи фізичних осіб під час виплати доходу у вигляді заробітної плати за червень 2018 року під час виплати доходу у вигляді заробітної плати працівникам Задонецького лісництва за червень 2018 року, податок на доходи фізичних осіб за липень 2018 року під час виплати доходу у вигляді заробітної плати працівникам Задонецького лісництва за липень 2018 року, підприємством до бюджету Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області перераховано не своєчасно та не у повному обсязі.

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №7 від 02.12.2019, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 69168,83 грн; №7 від 02.12.2019, яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 510,00 грн.

Суд першої інстанції під час задоволення позову, зазначив про те, що вирішуючи питання щодо правомірності застосування до платника податків штрафів, визначених статтю 127 ПК України, слід з`ясовувати, чи була проявлена з боку такого платника протиправна бездіяльність у вигляді не нарахування, неутримання та/або несплати податкового зобов`язання.

Стосовно частини позовних вимог про притягнення позивача до відповідальності за порушення п.119.2 ст.119 ПК України, то суд першої інстанції зроблений висновок про те, що подання податкової звітності позивачем про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків (1-ДФ) не знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до п.14.1.156 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

На підставі п.п.14.1.180 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно до п.15.1 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У відповідності до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно до п.п.18.1, 18.2 ст.18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

На підставі п.38.1, п.38.2 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку є:

фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні;

податковий агент.

На підставі п.168.1, п.168.5 ст.168 ПК України оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

Суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Згідно до п.п.168.4.7 п.168.4 ст.168 ПК України відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

На підставі ст. 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є:

податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні;

платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

На підставі п.п. «а», «г» п.176.2 ст.176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані:

своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу.

Згідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до змісту ст.111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

На підставі п.113.1 ст.113 ПК України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Згідно до п.114.1 ст.114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до п.115.1 ст.115 ПК України у разі вчинення платником податків двох або більше порушень законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо.

У відповідності до п.116.1 ст.116 ПК України у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

На підставі п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно до п.127.1 ст.127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов`язків погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

Аналіз наведених вище приписів дає підстави, колегії суддів зробити висновки про те, що податковим правопорушенням відповідно до статті 126 ПК України є вчинення дії ( платником податку) щодо фактичності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання суми грошового зобов`язання, але з затримкою (несвоєчасно). Відповідно до статті 127 ПК України таким порушенням є бездіяльність податкового агента, тобто не нарахування, неутримання, несплата, неперерахування податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати доходу.

Аналогічна правова позиція у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №820/11382/15.

У відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Податкове повідомлення -рішення № 7 від 02.12.2019, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 69168,83 грн прийняте за порушення, на думку відповідача, позивачем п.127.1 ст.127 ПК України.

За обставинами справи, позивачем нарахований та сплачений податок на доходи фізичних осіб на рахунок Задонецької сільської ради за червень- липень 2018 року несвоєчасно, у зв`язку з помилковим зарахуванням таких коштів на рахунок Чемужіської сільської ради, зокрема, у липні 2018 року - на рахунок Чемужівськї сільської ради податок на доходи фізичних осіб за період червень 2018 року - 45522,36 грн, однак помилково було фактично нараховано податкових зобов`язань - 81133, 30 грн.

До матеріалів справи в підтвердження цих обставин надані копії платіжних доручень № 1378 від 06.07.2018, № 1402 від 10.07.2018, № 1435 від 17.07.2018, № 1459 від 20.07.2018.

Крім цього, за обставинами справи, у липні 2018 року, позивачем нарахований податок на доходи фізичних осіб по Задонецькій сільській раді - 71100,93 грн, однак фактично було перераховано 44997,55 грн.

Наведена вище оплата підтверджується наданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень № 1466 від 20.07.2018, № 1481 від 23.07.2018, № 1545 від 27.07.2018, № 1580 від 31.07.2018.

Окрім цього, за обставинами справи, у серпні 2018 року, позивачем нарахований податок на доходи фізичних осіб по Задонецькій сільській раді - 113890,95 грн (з урахуванням заборгованості), а фактично було перераховано - 116138,85 грн.

Такі обставини підтверджуються копіями платіжних доручень № 1703 від 16.08.2018, № 1713 від 17.08.2018, № 1722 від 20.08.2018, № 1732 від 20.08.2018, № 1769 від 23.08.2018 року, №1795 від 28.08.2018, та випискою із журналу по рахунку позивача.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що має місце не факт сплати податку, а лише прострочення в його сплаті, що може тягнути за собою відповідальність за п.126.1 ст.126 ПК України.

За умови кваліфікації відповідачем дій позивача як правопорушення, що передбачене ст.127 ПК України, колегія суддів, вважає що оскаржуване податкове повідмлення-рішення є необґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про його скасування є правильними.

Щодо частини позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 7 від 02.12.2019 про накладення штрафу на позивача за подання податкової звітності позивачем про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків (1-ДФ) з порушенням встановлених законом вимог, то колегія суддів зауважує на таке.

Дане оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача прийняте за результатами розгляду акту-перевірки, який не містить обгрунтувань такого порушення.

В своїй апеляційній скарзі відповідач не спростовує висновків суду першої інстанції про непідтвердження матеріалами справи такого порушення.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на не застосування судом першої інстанції до спору приписів Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22.

За змістом п.2.3 глави 2 згаданої вище Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду про неналежну кваліфікацію відповідачем допущеного порушення податкового законодавства позивачем.

За цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, прийняв судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 по справі № 520/13912/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 19.10.2020 року