Справа № 520/5122/2020
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 р.Справа № 520/5122/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Донець Л.О. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національного природного парку "Гомільшанські ліси" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 26.05.20 року у справі № 520/5122/2020

за позовом ОСОБА_1

до Національного природного парку "Гомільшанські ліси"

про визнання протиправним наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Національного природного парку "Гомільшанські ліси" (далі відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним наказ за підписом т.в.о. директора НПП Гомільшанські ліси Кириченка О.О. №122 від 21.12.2019 року в частині позбавлення ОСОБА_1 премії за грудень 2019 року;

- зобов`язати Національний природний парк "Гомільшанські ліси" здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 премії за грудень 2019 року в розмірі 100% посадового окладу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 вказаний адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним п. 2 наказу №122 від 21.12.2019 року за підписом т.в.о. директора НПП Гомільшанські ліси Кириченка О.О. в частині позбавлення ОСОБА_1 премії за грудень 2019 року.

Зобов`язано Національний природний парк "Гомільшанські ліси" (вул. Монастирська, буд. 27, с. Коропове, Зміївський район, Харківська область, 63436, ) розглянути питання щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) премії за грудень 2019 року з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року у справі № 520/5122/2020 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що приймаючи рішення про депреміювання ОСОБА_1 керівник НПП «Гомільшанські ліси» виходив з конкретних обставин, які йому як керівнику стали відомі від керівників структурних підрозділів, а саме: доповідна записка начальника Коропівського ПОВ НПП «Гомільшанські ліси» ОСОБА_2 , в якій зазначається, що дільничний інспектор з охорони ПЗФ ОСОБА_1 станом на 21.12.2019 року не забезпечив якісне додержання режиму охорони території на природних об`єктах НПП «Гомільшанські ліси» на території, яка за ним закріплена, на вказаній інспекторській дільниці було допущено факти порушень природоохоронного законодавства, а саме - незаконне привласнення сухих дерев, лежачих на поверхні грунту; Інформаційна довідка т.в.о. директора, заступника директора НПП «Гомільшанські ліси» ОСОБА_3 про те, що на території, яка закріплена за дільничним інспектором ОСОБА_1 під час обстеження були виявлені численні порушення режиму територій НПП «Гомільшанські ліси», які в свою чергу не були виявлені та зафіксовані ОСОБА_1 , а саме самовільні поруби, сліди від квадроциклів, автівок, була знайдена велика кількість гільз з гладкоствольної мисливської зброї.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що за даними трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 06.04.2017 року працює на посаді дільничного інспектора з охорони ПЗФ Національного природного парку "Гомільшанські ліси".

Згідно копії доповідної записки начальника Коропівського ПОВ ОСОБА_2 на ім`я т.в.о. директора НПП «Гомільшанські ліси» Кириченка О.О. від 21.12.2019 року б/н, з початку грудня 2019 року дільничні інспектори з охорони ПЗФ Червонецький О.М. та ОСОБА_1 станом на 21.12.2019 року не забезпечили якісне додержання режиму охорони території на природних об`єктах НПП «Гомільшанські ліси» на території закріплених за ними інспекторських дільниць, на вказаних територіях допустили факти порушень природоохоронного законодавства, а саме - незаконне привласнення сухих дерев, лежачих на поверхні ґрунту.

Т.в.о. директора НПП «Гомільшанські ліси» ОСОБА_3 на ім`я головного бухгалтера НПП «Гомільшанські ліси» ОСОБА_4 було складено інформаційну довідку від 21.12.2019 року б/н, згідно копії якої ним у грудні місяці при неодноразових перевірках та обстеженнях території інспекторських дільниць, які закріплені за інспекторами ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були виявлені численні порушення режиму територій НПП «Гомільшанські ліси», які в свою чергу не були виявлені та зафіксовані ОСОБА_1 , а саме самовільні поруби, сліди від квадроциклів, автівок, була знайдена велика кількість гільз з гладкоствольної мисливської зброї, що свідчить про полювання, а також інша незаконна діяльність невідомих та невиявлених інспекторами осіб.

Як встановлено з копії протоколу профспілкового комітету НПП «Гомільшанські ліси» № 62 від 21.12.2019 року, збори постановили вважати об`єктивною та аргументованою інформацію, яку надав тимчасово виконуючий обов`язки директора, заступник директора ОСОБА_6 стосовно працівників, яких пропонується повністю позбавити премії за грудень.

Пунктом 2 наказу № 122 від 21.12.2019 року, за підписом т.в.о. директора НПП Гомільшанські ліси Кириченка О.О., за несвоєчасне і неякісне виконання завдань та функціональних обов`язків, порушень термінів виконання доручень керівників та інші службові упущення, які були допущені в процесі виконання функціональних обов`язків і негативно вплинули на результати роботи повністю позбавлено ОСОБА_1 премії за грудень.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з протиправності п. 2 наказу №122 від 21.12.2019 року за підписом т.в.о. директора НПП Гомільшанські ліси Кириченка О.О. в частині позбавлення ОСОБА_1 премії за грудень 2019 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів (ст. 98 КЗпП).

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР (далі - Закон № 108/95-ВР ) додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 1 статті 15 Закону № 108/95 ВР визначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 15 Закону).

Згідно з положеннями ст. 61 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» служба державної охорони природно-заповідного фонду України має статус правоохоронного органу. Порядок діяльності служби державної охорони природно-заповідного фонду України, а також перелік підрозділів і посад працівників, які входять до її складу, визначаються Кабінетом Міністрів України. Служби державної охорони на місцях очолюють керівники адміністрацій територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2000 року N 1127.

До Переліку підрозділів і посад працівників, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України (додаток до вказаного Положення), включено, зокрема, посаду інспектора з охорони природно-заповідного фонду.

Згідно п. 10 Положення № 1127 фінансування матеріально-технічного забезпечення служб держохорони здійснюється в межах кошторису, передбаченого на їх утримання, із залученням інших джерел, не заборонених законодавством.

Підпунктом 2.6. п. 2 наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про умови оплати праці працівників бюджетних установ природно-заповідного фонду Держлісагентства України" від 17.10.2011 р. № 546 (далі наказ № 546) надано право керівникам бюджетних установ природно-заповідного фонду Державного агентства лісових ресурсів в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків преміювати працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи згідно з затвердженими порядком і розмірами преміювання.

Питання оплати праці також врегульовано Колективним договором між адміністрацією та профспілковим комітетом Національного природного парку "Гомільшанські ліси" на 2016-2020 роки, схваленого загальними зборами /конференцією/ трудового колективу 26.02.2016 р. та зареєстрованого в Управлінні соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації за № 18 від 11.03.2016 року.

Так, згідно пп. 13 п. 5.1. розділу V Колективного договору адміністрація зобов`язується здійснювати матеріальне заохочення (преміювання) працівників за результатами праці відповідно до Положення про виплату премії (додаток 2) за умови фінансової можливості.

Одночасно з Колективним договором НПП «Гомільшанські ліси» затверджено відповідне Положення про порядок преміювання працівників НПП «Гомільшанські ліси» від 26.02.2016 року (далі по тексту Положення).

Пунктом 2.2 передбачено, що преміювання працівників НПП може здійснюватись за рахунок коштів, отриманих від надходження від надходження за послуги, надані установою згідно з її функціональними повноваженнями у розмірі до 100% посадового окладу в тому числі і по посаді працівників відділу державної охорони.

Згідно п. 2.3 Положення преміювання працівників здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи, рівня трудової дисципліни по підсумкам роботи за місяць.

Пунктом 2.4 Положення встановлено, що показником, що дає право працівнику на отримання премії у загальному розрахунковому розмірі, є сумлінне та якісне виконання посадових обов`язків, відсутність порушень трудової та виробничої дисципліни.

Окремим працівникам розмір премії може бути зменшений або збільшений від загального розрахункового розміру на підставі показників, визначених у Додатках 1 та 2 до цього Положення (2.5 Положення).

Положеннями п. 3.1 Положення визначено, що обов`язковими умовами для преміювання працівників НПП є: а) недопущення лісових пожеж; б) своєчасне та ефективне проведення лісозахисних робіт; в) виявлення винних у здійсненні самовільних порубів не нижче 71%.

Пунктом 3.3 Положення встановлено, що преміювання працівників здійснюється на підставі наказу директора НПП за фактично відпрацьований час.

Відповідно до змісту ст. 3.8 Положення рішення про невиплату або зменшення виплати премії визначається в наказі з обов`язковим зазначенням конкретних обставин, які стали причиною прийняття такого рішення. Позбавлення працівників премії або зменшення її розміру може проводитися тільки за той розрахунковий період, у якому допущено порушення.

Отже, саме у наказі мають бути зазначені конкретних обставин, які стали причиною прийняття рішення про невиплату премії.

Дослідивши зміст вказаного спірного наказу колегія суддів зазначає, що такими конкретними обставинами ним визначено:

- несвоєчасне і неякісне виконання завдань та функціональних обов`язків;

- порушення термінів виконання доручень керівників;

- інші службові упущення, які були допущені в процесі виконання функціональних обов`язків і негативно вплинули на результати роботи.

При цьому колегія суддів дійшла висновку, що зазначені обставини не є конкретними, оскільки не зазначено, які саме, передбачені посадовими інструкціями та іншими нормативно-правовими актами завдання та функціональні обов`язки виконані позивачем несвоєчасно і неякісно.

Також у наказі не конкретизовано, які саме доручення кого з керівників позивач не виконав вчасно, чи з порушенням термінів, коли та яким керівником надавалось позивачу те чи інше доручення та встановлено термін їх виконання.

В оспорюваному наказі також відсутній перелік інших порушень, які були допущені позивачем в процесі виконання функціональних обов`язків і негативно вплинули на результати роботи.

Щодо доводів апеляційної скарги про підтвердження правомірності оспорюваного наказу з посиланням на копії доповідної записки начальника Коропівського ПОВ Лещенка О.С. на ім`я т.в.о. директора НПП «Гомільшанські ліси» Кириченка О.О. від 21.12.2019 року б/н та інформаційну довідку від 21.12.2019 року б/н, складену т.в.о. директора НПП «Гомільшанські ліси» Кириченком О.О. на ім`я головного бухгалтера НПП «Гомільшанські ліси» Скрипки М.М. колегія суддів зазначає наступне.

У вказаній доповідній записці та інформаційній довідці не вказано конкретних даних про порушення позивачем функціональних обов`язків, передбачених відповідними посадовими інструкціями або іншими нормативно-правовими актами.

У доповідній записці начальника Коропівського ПОВ ОСОБА_2 на ім`я т.в.о. директора НПП «Гомільшанські ліси» Кириченка О.О. від 21.12.2019 року б/н зазначено, що з початку грудня 2019 року дільничні інспектори з охорони ПЗФ ОСОБА_5 та ОСОБА_1 станом на 21.12.2019 року не забезпечили якісне додержання режиму охорони території на природних об`єктах НПП «Гомільшанські ліси» на території закріплених за ними інспекторських дільниць, на вказаних територіях допустили факти порушень природоохоронного законодавства, а саме - незаконне привласнення сухих дерев лежачих на поверхні грунту.

Водночас, не конкретизовано які саме інспекторські дільниці закріплені саме за позивачем, а які за іншим інспектором, на якій саме дільниці відбулось незаконне привласнення сухих дерев, що лежать на поверхні грунту, докази перебування на дільниці, що закріплена за позивачем, сухих дерев, їх кількість станом на 1 грудня 2019 року та на дату складання цієї доповідної записки.

Інформаційна довідка від 21.12.2019 року б/н, складена т.в.о. директора НПП «Гомільшанські ліси» Кириченком О.О. на ім`я головного бухгалтера НПП «Гомільшанські ліси» ОСОБА_4 також не містить конкретних даних про порушення позивачем функціональних обов`язків, передбачених відповідними посадовими інструкціями або іншими нормативно-правовими актами.

Так, нею не підтверджено: кількості самовільних порубів сосни звичайної та осики, слідів автотранспорту, наявних гільз мисливської зброї та їх кількості, наявності конкретних ознак «іншої незаконної діяльності невстановлених осіб» та якої саме незаконної діяльності, фактів порубки новорічних ялинок.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не обгрунтовано підстави невиплати премії позивачу за грудень 2019 року, що свідчить про протиправність п. 2 наказу т.в.о. директора НПП Гомільшанські ліси Кириченка О.О. №122 від 21.12.2019 року в частині позбавлення ОСОБА_1 премії за грудень 2019 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Національного природного парку "Гомільшанські ліси" здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 премії за грудень 2019 року в розмірі 100% посадового окладу та доводів апеляційної скарги з цього приводу, колегія суддів зазначає наступне.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що питання розміру премії віднесено до виключної компетенції адміністрації підприємства, установи, організації, функції якої суд не вправі підміняти.

При цьому суд виходить з того, що працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

На підприємствах можуть затверджуватися положення про преміювання.

Частина третя статті 97 КЗпП України тільки зобов`язує власника встановлювати конкретні розміри премій з урахуванням вимог колективного договору, зміст якого повинен відповідати законодавству та угодам.

Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором).

Частина четверта статті 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 245 КАС України встановлено, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 124 Конституції України та статтею 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частини перша, друга статті 77 КАС України). Відповідачем в даній справі не доведено правомірність своїх дій в частині прийнятого наказу.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

На підставі наведеного колегія суддів погоджується що належним способом захисту прав позивача є покладення обов`язку на відповідача розглянути питання щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 премії за грудень 2019 року з урахуванням висновків суду та відхиляє доводи апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року у справі № 520/5122/2020 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного природного парку "Гомільшанські ліси" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року у справі №520/5122/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді Л.О. Донець Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 19.10.2020 року