Справа № 200/2256/20-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року справа №200/2256/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року у справі № 200/2256/20-а (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, УПФУ), в якому просив: визнати неправомірними дії стосовно відмови у переведенні на пенсії за віком; скасувати рішення №99 від 29 січня 2020 року про відмову в переведенні на пенсію за віком; зобов`язати зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 18 червня 1984 року по 13 липня 1984 року та з 16 травня 1985 року по 4 липня 1985 року на посаді дільничного гірничого нормувальника на Шахті Советська Советського виробничого об`єднання по видобутку вугілля Советськвугілля.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року, прийнятого за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги задоволено частково, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №99 від 29 січня 2020 року про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком; зобов`язав Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 січня 2020 року про перехід на пенсію за віком, з урахуванням висновків суду; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420,40 грн. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині висновків про відсутність у відповідача законних підстав для врахування спірних періодів до пільгового стажу, та ухвалити нове рішення у цій частині, яким зобов`язати зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 18.06.1984 по 13.07.1984 та з 16.05.1985 по 04.07.1985 на посаді дільничного гірничого нормувальника на «Шахті «Советська» Советського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Советськвугілля». В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що висновки суду про дані про зайнятість повний робочий день в шкідливих умовах праці на підземних роботах підтверджується записами у трудовій книжці, а саме те, що позивач працював в спірний період на посаді дільничого гірничого нормувальника та виконував всі обов`язки передбачені посадовими інструкціями, а саме обов`язки безпосередньо пов`язані з підземними роботами.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому осатаній просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суд без змін. Позивач у відповіді на відзив заперечував проти їх задоволення та наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

24 січня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії, з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 частини 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До заяви були додані: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, трудова книжка, копія диплому, довідка про підтвердження наявного пільгового трудового стажу від 21 січня 2020 року №5-71/140 видана ВП Шахта Північна ДП Торецьквугілля, копія атестації робочих місць від 30 серпня 1994 року №300 Шахта Північна.

Рішенням Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької № 99 від 29 січня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку із відсутність необхідного пільгового стажу роботи - 5 років.

Відповідно до рішення, страховий стаж заявника складає 35 років 02 місяці 06 днів, в тому числі стаж на підземних роботах по Списку № 1 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - 04 року 11 місяців 20 днів. До пільгового стажу не зараховано період роботи в Советському виробничому об`єднанні по видобутку вугілля Советсквугілля шахта Советська з 18 червня 1984 року по 13 липня 1984 року, з 16 травня 1985 року по 4 липня 1985 року на посаді дільничного гірничого нормувальника, у зв`язку з відсутністю документів відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 19993 року №637. Документи відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1 не надавалися.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, зайняття повний робочий день на підземних роботах за Списком № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.

Професія (посада) позивача, за якою він працював у спірний період, відноситься до Списку № 1 чинному на період роботи позивача, що не заперечується відповідачем.

Рішення відповідача мотивоване відсутністю даних про зайнятість повний робочий день в шкідливих умовах праці на підземних роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою.

Згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 позивач працював в Советському виробничому об`єднанні по видобутку вугілля Советсквугілля шахта Советська: 18 червня 1984 року прийнятий дільничним гірничим нормувальником для проходження виробничої практики (наказ 658/к від 19 червня 1984 року), 13 липня 1984 року звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики (наказ 749/к від 13 липня 1984 року); 16 травня 1985 року прийнятий дільничним гірничим нормувальником для проходження виробничої практики (наказ 549/к від 16 травня 1985 року); 4 липня 1985 року звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики (наказ 824/к від 4липня 1985 року). Запис щодо роботи повний робочий день відсутній.

Отже, трудова книжка позивача не містить запису про роботу позивача повний робочий день на підземних роботах у період з 18 червня 1984 року по 13 липня 1984 року, з 16 травня 1985 року по 4 липня 1985 року на посаді дільничного гірничого нормувальника Реєстр застрахованих осіб зазначені відомості також не містить. Уточнюючої довідки передбаченої п.20 Порядку № 637, позивачем не надано.

Таки чином, матеріали справи не містять жодних документальних підтверджень зайняття позивача повний робочий день на зазначених роботах за Списком № 1 у спірні періоди.

Отже, матеріалами справи, не підтверджено спеціальний (пільговий) стаж позивача за період з 18 червня 1984 року по 13 липня 1984 року, з 16 травня 1985 року по 4 липня 1985 року.

Стосовно посилання апелянта на те, що позивач працював в спірний період на посаді дільничого гірничого нормувальника та виконував всі обов`язки передбачені посадовими інструкціями, а саме обов`язки безпосередньо пов`язані з підземними роботами, суд зазначає, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах статті 114 Закону №1058 є зайняття повний робочий день на підземних роботах за Списком № 1, тобто, виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, матеріали справи не містять документального підтвердження зазначених обставин.

Вищезазначені обставини спростовують доводи апелянта

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що відповідачем правомірно відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи позивача з 18 червня 1984 року по 13 липня 1984 року, з 16 травня 1985 року по 4 липня 1985 року.

Разом з цим, як вірно зазначено судом першої інстанції, за положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 р. № 13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Проте, суд зазначає, що згідно п. 1.7 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Тобто, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують пільговий характер робіт, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на отримання пенсії.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 р. у справі № 200/2256/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 р. у справі № 200/2256/20-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 20 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко