Справа № 460/5354/20
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2020 року м. Рівне №460/5354/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді О.М. Дудар, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доУправління Державної міграційної служби України в Рівненській області, Рівненського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (далі - відповідач 1), Рівненського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (далі - відповідач 2) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач просила суд:

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області вести облік ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за: прізвищем, іменем, по батькові та роком народження без використання засобів ЄДДР, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

- визнати протиправною відмову Рівненського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області у видачі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

- зобов`язати Рівненський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області оформити та видати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач разом із своєю неповнолітньою дитиною неодноразово зверталися до відповідача 1 та відповідача 2 із заявою про оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради від 26.06.1992 №2503-ХІІ. У поданій заяві було повідомлено про відмову у зв`язку з релігійними переконаннями від оформлення і отримання паспорта у формі картки. Відповідачі відмовили у видачі паспорта у формі книжечки у зв`язку із відсутністю відповідного рішення суду про зобов`язання органу державної міграційної служби оформити та видати паспорт у зазначеній формі. Позивач вважає, що такою відмовою відповідач грубо та безпідставно порушує законні права та інтереси її дитини, що стало підставою звернення до суду.

Ухвалою суду від 27.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

25.08.2020 від Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (до структури якого належить Рівненський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області) надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що заяви позивача про намір отримати паспорт громадянина України у формі книжечки не є заявами про надання адміністративної послуги, а відповідно листи - відповіді Рівненського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області - рішеннями про відмову у наданні адміністративної послуги. Відтак, дані заяви були розглянуті відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян". На вказані заяви надано відповіді із роз`ясненням порядку, способу оформлення та переліку документів, необхідних для оформлення і виготовлення паспорта громадянина України. Роз`яснено, що оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року можливе лише на підставі рішення суду про зобов`язання органу державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України.

07.09.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої просила позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Розглянувши позовну заяву, відзив та відповідь на відзив дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25.06.2004 Шпанівською сільською радою Рівненського району (а.с.13).

02.06.2020 ОСОБА_1 звернулася до Рівненського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області із заявою про оформлення та видачу її дитині паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ (а.а.с.16-18).

Листом від 02.07.2020 №5624-281/5624.2-20 Рівненський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області повідомив заявників про те, що оформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки можливе на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки ОСОБА_2 . У зв`язку з відсутністю такого рішення у відповідача відсутні правові підстави для видачі паспорта (а.с.27).

02.06.2020 ОСОБА_1 звернулася до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області із заявою щодо ведення обліку її дитини - ОСОБА_2 без використання номера УНЗР (а.а.с.19-21).

Листом від 01.07.2020 №3-27/6/5601-20/5601.8/1864-20 Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області повідомило позивача про те, що оформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки можливе на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки ОСОБА_2 . У зв`язку з відсутністю такого рішення у відповідача відсутні правові підстави для видачі паспорта. Роз`яснено, що при видачі паспорта громадянина України у формі, визначеній Положенням №2503-ХІІ, внесення даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру, не передбачено (а.а.с.28-29).

09.06.2020 ОСОБА_2 та його законний представник ОСОБА_1 , звернулися до Рівненського районного відділу Управління Державної міграційної служби в Рівненській області із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року без надання згоди на збір і обробку персональних даних та передачі будь-яких даних до Єдиного державного демографічного реєстру (а.а.с.22-24).

Листом від 02.07.2020 №5624-282/5624.2-20 Рівненський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області повідомив заявників про те, що оформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки можливе на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки ОСОБА_2 . У зв`язку з відсутністю такого рішення у відповідача відсутні правові підстави для видачі паспорта (а.с.30).

13.06.2020 звернувся до Рівненського районного відділу Управління Державної міграційної служби в Рівненській області із заявою про видачу паспорта. До заяви додано дві фотокартки розміром 3,5х4,5см та копію свідоцтва про народження, копію стор.паспорта матері (а.а.с.25-26).

Відповіді на зазначене звернення Рівненський районний відділ Державної міграційної служби України в Рівненській області не надав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 32 Конституції України закріплено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За змістом частин першої, другої статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 5 Закону України Про громадянство України від 18.01.2001 № 2235-III, визначено, що документом, який підтверджує громадянство України, є зокрема паспорт громадянина України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення №2503-ХІІ).

Згідно з п.1, 3 Положення №2503-ХІІ, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пункт 5 Положення №2503-ХІІ містить опис паспортної книжечки, її форми та змісту, а також порядок заповнення.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, регулюються Законом України від 20.11.2012 №5492-VI Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус (далі - Закон України №5492-VI).

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону №5492-VI, документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Таким чином, законодавством передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону №5492-VI, оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.

Частиною 2 статті 21 Закону №5492-VI визначено, що кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.3 ст.13 Закону України №5492-VI, паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України від 25.03.2015 №302 (далі - Постанова №302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

Згідно з п.2 Постанови №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII;

з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється (п.3 Постанови №302).

Пунктом 131 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою №302, передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, зокрема вноситься така інформація: біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.

Тобто, безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразка містить відцифровані персональні дані особи.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону Про захист персональних даних від 01.06.2010 №2297-VI (далі - Закон №2297-VI), мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (стаття 2 Закону №2297-VI).

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч.5, 6 ст.6 Закону №2297-VI).

Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та ненадмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

При цьому, суд звертає увагу на те, що законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює порушення конституційних прав такої особи.

Суд вважає за доцільне зазначити, що реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

Беручи до уваги суб`єктний склад учасників справи, зміст позовних вимог та підстави позову, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, суд вважає, що ця справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №806/3265/17, тобто є типовою справою.

З огляду на приписи ч.3 ст.291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №806/3265/17.

Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що норми Закону №5492-VI, на відміну від норм Положення №2503-ХІІ чинного на момент виникнення спірних правовідносин), не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, імені та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій. Позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

У зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних відмова територіальних органів ДМС України у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ, є протиправною.

Отже, суд констатує, що Заяць Д.С. має право на отримання паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки.

Як встановлено судом, єдиною підставою для відмови в оформленні паспорта громадянина України зразка 1994 року є відсутність відповідного рішення суду.

Суд зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України" від 06.06.2016 №456 відповідно до абзацу 5 пункту 3 Постанови №302, Постанови №398 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Тимчасовий порядок №456).

У силу вимог пункту 3 Розділу І Тимчасового порядку №456, оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України особі, яка досягла 16-річного віку,- на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто.

Таким чином, передумовою оформлення та видачі паспорта громадянина України є особисте звернення особи до уповноваженого органу з відповідною заявою встановленого зразка, з долученням відповідного переліку документів.

Суд констатує, що відповідачем не заперечується відповідність форми звернення позивача для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки вимогам чинного законодавства.

Приписи як Положення №2503-XII, так і Тимчасового порядку №456 не передбачають обов`язку особи подавати разом із заявою про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року судове рішення щодо зобов`язання органу державної міграційної служби оформити та видати такий паспорт.

Отже, посилання відповідача на відсутність рішення суду не може бути підставою для відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги в частині зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області вести облік ОСОБА_2 за прізвищем, іменем, по батькові та роком народження, без використання засобів ЄДДР, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

У зв`язку з викладеним, у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права. Суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє.

Суд зазначає, що паспортний облік відносно ОСОБА_2 на час розгляду даної справи не здійснювався, а тому права сина позивача в частині ведення паспортного обліку останнього виключно за прізвищем, іменем та по батькові наразі не порушені.

При цьому, видача паспорта у формі, визначеній Положенням №2503-ХІІ, не передбачає внесення будь-яких даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відсутні підстави для задоволення відповідної позовної вимоги.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем 2, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності відмови у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки.

З урахуванням викладених обставин та висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 19 вересня 2018 року у зразковій справі №806/3265/17, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

У силу вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ) в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Рівненського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (вул.Соборна, буд.195, м.Рівне, 33001, код за ), Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (вул.16 Липня, буд.6, м.Рівне, 33028, код за ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Рівненського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Зобов`язати Рівненський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області оформити та видати ОСОБА_4 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено 20 жовтня 2020 року.

Суддя О.М. Дудар