Справа № 489/3219/20
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/3219/20
Номер провадження 2-а/489/256/20
Рішення

Іменем України

19 жовтня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Глубоченко О. О.,

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Сиволапа В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Управління патрульної поліції в Миколаївській області (далі-відповідач) про скасування постанови про адміністративне правопорушення

встановив

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії НК №613792 від 03.12.2018 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що інспектор звинуватив його в тому, що виїжджаючи з прилеглої території авторинку він перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.3 (подвійна суцільна) з виїздом на смугу призначену для зустрічного руху і чим порушив вимоги пункту 11.4 Правил дорожнього руху. Також інспектор додав, що його порушення правил ПДД зафіксоване на відеокамеру у ручному режимі іншим патрульним інспектором, що був у патрульному автомобілі, і будь які заперечення з його боку не приймаються й ним буде виноситися постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Крім того, зазначає, що відеозапис правопорушення наданий йому інспектором не був. Жодних інших доказів того, що позивач порушив пункт 11.4 Правил дорожнього руху, інспектор поліції також не надав.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає вимоги позивача є безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки, під час патрулювання 03.12.2018 року інспектором роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Риваком Я. А., разом з напарником, було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля Volkswagen Tiguan з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Троїцька, 244 здійснив поворот ліворуч виїхавши на смугу зустрічного руху, через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3 на дорозі з двостороннім рухом, що має по дві полоси для руху в кожному напрямку. Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу інспектора. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог дорожньої розмітки 1.3 подвійна суцільна лінія Додатку 2 ПДР України, п. 11.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУПАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - Постанова) щодо позивача. Після чого водію було вичерпно роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор Ривак Я. А. виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 425 гривень, відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено копію документу.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши докази у справі, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Позивач зазначає, що відеозапис правопорушення наданий йому інспектором не був. Жодних інших доказів того, що позивач порушив пункт 11.4 Правил дорожнього руху, інспектор поліції також не надав. Вказує, що відеозапис наданий відповідачем до суду разом з відзивом не може бути допустимим доказом правопорушення, оскільки він не зазначений в постанові серії НК №613792 від 03.12.2018.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Як вбачається з постанови у ній не зазначено відомості про технічний запис, яким здійснено відеозапис, тому суд вважає, що відео запис не може бути допустимим доказом у справі.

Окрім цього, суд, виходячи з пояснень позивача, вважає, що інспектором помилково кваліфіковано дії позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а не за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки позивач не здійснював виїзд на смугу для зустрічного руху в розумінні п. 11.4 ПДР, а здійснив поворот ліворуч перетнувши подвійну суцільну лінію.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В частині вимог про закриття провадження у справі, суд виходить з такого.

Згідно з приписами ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених частиною 2 статті 122 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи в розумінні глави 22 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, органи Національної поліції виносять постанову (частина 1 статті 283 КупАП). Відповідно до частини 1 статті 284 КупАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 122 КУпАП належить органам Національної поліції та належить до дискреційних повноважень останніх.

Тому, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах, про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у статті 222 КУпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, в тому числі про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору, відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241 246, 286 КАС України суд

вирішив

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії НК №613792 від 03.12.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

В частині закриття провадження відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,4 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв