Справа № 500/1684/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/1684/19 пров. № А/857/10079/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Марцинковської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Баранюк А.З.,

час ухвалення рішення: 09:28:23,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 22.07.2020 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області, в якому просив суд визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення рішення від 07.06.2019: №2 про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на 93944,52 грн, з штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 117430,40 грн; №2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 8000 грн, з штрафними санкціями у сумі 10000,00 грн; №2 про сплату штрафних санкцій за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 697058,00 грн; №2 про сплату штрафних санкцій на підставі п.п.54.3.1 п.54.3 с.54, п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України в розмірі 510,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що із акту перевірки вбачається, що всі висновки про несплату позивачем податку на прибуток в сумі 93944, 52 грн, податку на додану вартість в сумі 8000,00 грн, порушення ним Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг щодо реалізації протягом календарного року вдруге технічно складних побутових товарів ґрунтуються на документах, що містяться в кримінальному провадженні №0000018, зареєстрованого 30.05.2018 р. слідчим слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області за фактом ухилення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ще двома фізичними особами-підприємцями від сплати податків загальною сумою біля 1000000,00 грн. Проте, документів, на підставі яких можливо було зробити викладені в акті перевірки висновки, в даному кримінальному провадженні не було, що підтверджується запитом слідчого від 04.01.2019 до ОСОБА_1 про надання інформації про відкриті рахунки у банках, надання документів про реалізацію та придбання товарно-матеріальних цінностей, в тому числі продукції марки Apple за 2016-2018 роки, документів, які підтверджують факти отримання від юридичних та фізичних осіб продукції для технічного обслуговування, чеків про оплату за надані послуги за період 2016-2018 років, квитанцій, товарно-транспортних накладних про здійснення відправлень товару покупцям та отримання коштів від них за реалізований товар за допомогою сервісів експрес-доставки (ТОВ Нова пошта, ін.), належним чином завіреної інформації про всі здійснені відправлення та отримання документів, вантажів, посилок, грошових переказів через відділення служб експрес-доставки. Таким чином, зазначена в акті перевірки інформація про те, що ОСОБА_1 , будучи платником 2 групи єдиного податку, задекларував суму перевищення встановленого законом обсягу доходу на 1010000,00 грн, в той час, як таке перевищення становить 636290,00 грн. і недоплата єдиного податку складає 93944, 52 грн, є недостовірною, оскільки не ґрунтується на дослідженні всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки. З тих самих підстав є недостовірними висновки щодо суми донарахованого ОСОБА_1 податку на додану вартість.

Протокольною ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року замінено Головне управління ДФС у Тернопільській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Тернопільській області (Т.1, а. с.86).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким визнати протиправними і скасувати прийняті 7 червня 2019 року заступником начальника ГУ ДФС у Тернопільській області стосовно ОСОБА_1 , як фізичної особи - підприємця, податкові повідомлення - рішення №2 про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на 93 944, 52 грн., з штрафними (фінансовими) санкціями(штрафами) - 117 430, 4 грн.; №2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 8 000 грн., з штрафними санкціями - 10 000 грн.; №2 про сплату штрафних санкцій за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 697 058 грн.; №2 про сплату штрафних санцій на підставі підпункту 54.3.1. п.54.3. ст..54, п.121,1, ст..121 Податкового кодексу України в розмірі 510 грн.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що судом першої інстанції в процесі розгляду даної справи було неправильно та неповно досліджено докази, не встановлено фактичних обставин справи, а ті, що встановлені помилкові, та не вірно застосовані норми права, що призвело до винесення протиправного рішення.

Представником Головного управління ДПС у Тернопільській області подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні цього клопотання, оскільки участь відповідача чи його представника в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась, та у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, посадовими особами контролюючого органу з 04.04.2019 по 10.04.2019 проводилася документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 11.02.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 11.02.2019, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 11.02.2019.

За результатами цієї перевірки податковим органом складено акт від 16.04.2019 №482/19-00-13-02/ НОМЕР_1 , встановлено порушення: ч.2 п.291.4 ст.291, ч.1 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України, а саме перевищення граничних обсягів доходу за 2018 перебуваючи на 2 групі платника єдиного податку, внаслідок чого донараховано єдиного податку за 2018 в сумі 93943,52 грн; п.181.1 ст.181, п. 183.2 ст.183, п.185.1 ст.185, п.194.1 ст.194 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податку на додану вартість всього в сумі 8000,00 грн, у тому числі за: за січень 2019 - 4000,00 грн; за лютий 2019 - 4000,00 грн; п.1 ст.3 та п.6 ст.9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - протягом календарного року вдруге здійснено реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, внаслідок чого застосовано фінансові санкції на загальну суму 697058,00 грн; п.п.296.1.1 п.296.1 ст. 296 Податкового кодексу України, встановлено відсутність книги обліку доходів, чим порушено п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України.

07.06.2019 року на підставі зазначених висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Тернопільській області прийнято податкові повідомлення-рішення: №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб у сумі 117430,40 грн (93944,52 грн податкові зобов`язання, 23485,88 штрафні санкції); №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 10000,00 грн (8000,00 грн податкові зобов`язання, 2000,00 грн штрафні санкції); №2, яким застосовано до позивача штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 697058,00 грн; №2, яким застосовано до позивача штрафні санкції за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплений за ГУ ДФС) у сумі 510,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими Головним управлінням ДФС у Тернопільській області податковими повідомленнями-рішеннями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з позовом до суду про їх скасування.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість оскаржених податкових повідомлень-рішень відповідача, зважаючи на таке.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з пп. 78.1.7 п. 78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо розпочато процедуру припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Відтак, документальна позапланова виїзна перевірка проводиться лише коли розпочато процедуру припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця і обов`язково за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться перевірка.

Так, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець 19 вересня 2007 року, місцем проживання вказане АДРЕСА_1 , а підприємницька діяльність його як фізичної особи-підприємця припинена 11 лютого 2019 року.

Як встановлено під час розгляду справи, на момент винесення наказу про проведення позапланової документальної виїзної перевірки ОСОБА_2 вже більш, ніж два місяці, як припинив підприємницьку діяльність, за його місцезнаходженням ( АДРЕСА_1 ) працівники контролючого органу, що проводили перевірку, не приходили, об`єкта права власності, стосовно якого проводилась перевірка (об`єкта торгівлі) у ОСОБА_3 вже не було, наказ про призначення позапланової виїзної документальної перевірки ОСОБА_4 не вручався, доказів зворотнього відповідачем не надано.

При таких обставинах ОСОБА_2 не міг скористатись своїм правом на не допуск посадових осіб до перевірки або оскаржити наказ керівника контролюючого органу.

Верховний Суд у своєму рішенні від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 зазначив, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи надалі наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. Таким підставам позову (за їх наявності) суди мають, насамперед, надавати правову оцінку, а якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Наведені процедурні порушення зазначених вище норм Податкового кодексу України потягнули за собою і процедурні порушення статті 85 цього Кодексу - у ОСОБА_3 не витребовувались у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

З акту перевірки №482/19-00-02/30937027 від 16 квітня 2019 року встановлено, що всі висновки про несплату ОСОБА_5 податку на прибуток в сумі 93 944, 52 грн., податку на додану вартість в сумі 8 000 грн., порушення ним Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо реалізації протягом календарного року вдруге технічно складних побутових товарів ґрунтуються на документах, що містяться в кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що дане кримінальне провадження № 0000018 зареєстроване 30 травня 2018 року слідчим слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області за ч.1 ст.212 Кримінального кодексу України за фактом ухилення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 та ще двома фізичними особами-підприємцями від сплати податків загальною сумою біля 1 млн. грн. та за ч.3 ст. 229 КК України.

Документів, на підставі яких можливо було зробити викладені в акті перевірки висновки, в даному кримінальному провадженні не було, що підтверджується запитом слідчого від 04 січня 2019 року до ОСОБА_3 про надання інформації про відкриті рахунки у банках, надання документів про реалізацію та придбання товарно-матеріальних цінностей, в тому числі продукції марки «Apple» за 2016-2018 роки, документів, які підтверджують факти отримання від юридичних та фізичних осіб продукції для технічного обслуговування, чеків про оплату за надані послуги за період 2016-2018 років, квитанцій, товарно-транспортних накладних про здійснення відправлень товару покупцям та отримання коштів від них за реалізований товар за допомогою сервісів експрес доставки (ТОВ «Нова пошта», ін.), належним чином завіреної інформації про всі здійснені відправлення та отримання документів, вантажів, посилок, грошових переказів через відділення служб експрес-доставки.

Зазначений запит був направлений слідчим ОСОБА_4 після того, як такі документи не були знайдені під час проведених у грудні 2018 року в приміщенні магазину, де ОСОБА_2 здійснював підприємницьку діяльність та у нього вдома, обшуків.

Також нe вилучались дані документи і на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року(справа №607/2139/19) (Т.1 а. с. 50-55).

Відтак, зазначена а акті перевірки інформація про те, що ОСОБА_2 , будучи платником 2 групи єдиного податку, задекларував суму перевищення встановленого законом обсягу доходу на 1 010 000 грн., в той час, як таке перевищення становить 1 636 290 грн. і недоплата єдиного податку складає 93 944, 52 грн., є недостовірною, оскільки не ґрунтується на дослідженні всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

З тих самих підстав є недостовірними висновки щодо суми донарахованого ОСОБА_4 податку на додану вартість.

Слід також зазначити, що податковим органом долучено до матеріалів справи копію запиту контролюючого органу до слідчого про забезпечення доступу до документів, що були вилучені під час досудового розслідування і підтвердження допитаного в судовому засіданні головного державного ревізора - інспектора Головного управління ДФС в Тернопільській області ОСОБА_6 про те, що доступ до документів було надано.

Враховуючи, що кожне рішення органу досудового розслідування є процесуальним, воно, згідно з ст.110 Кримінального процесуального кодексу України, приймається у формі постанови. Доказів такого доступу контролюючим органом не надано, а також відсутні будь-які дані про прийняття слідчим рішення щодо забезпечення доступу ревізорам до документів ОСОБА_3 ..

Документи, що вилучались у ОСОБА_3 під час обшуків та надані ним самим слідчому, це вилучені у кримінальному провадженні №0000018 від 30 травня 2018 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , в результаті проведення обшуку 8 грудня 2018 року за адресою АДРЕСА_1 в кількості 5 арк. чорнові записи, оглядові розписки, візитна картка та блокнот; вилучені у кримінальному провадженні №0000018 від 30 травня 2018 року під час обшуку 7 грудня 2018 року за адресою АДРЕСА_2 за місцем здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_3 у його працівника ОСОБА_7 ордера, договори, чеки, копії паспортів, заяви, чорнові записи на 38 арк.; договори, акти здачі-прийому на 12 арк.; податкові накладні, накладні, договори гарантії на 35 арк.; чорнові записи, банківські повідомлення, інформаційні картки, заяви на 44 арк.; копії паспортів, листи зобов`язання, товарні чеки, договори на 659 арк.

Перелік документів наведений відповідно до їх класифікації слідчим та окремого пакування за вказаною кількістю сторінок.

Як вбачається із змісту наліпок (назва документів, підпис слідчого, понятих, дата) якими були опечатані пакети з вилученими документами, такі після їх опечатування не відкривались і доступ до документів ревізорам не надавався.

Зазначене у своїй сукупності спростовує твердження представника контролюючого органу та заявленого ним до допиту свідка ОСОБА_6 про те, що ревізорами безпосередньо вивчались документи ОСОБА_3 і вони стали підставою для податкових нарахувань.

Таким чином, вказані обставини у своїй сукупності підтверджують відсутність доказів перевищення встановленого законом обсягу доходу на 1 636 290 гри., а не на 1 010 000 грн. і недоплату єдиного податку в розмірі 93 944, 52 грн.

Додатковим підтвердженням відсутності у перевіряючих на час перевірки документів, що підтверджували її висновки є те, що із відповіді експерта на ухвалу суду про призначення судово-економічної експертизи вбачається неможливість експертного дослідження висновків щодо порушень податкового законодавства ОСОБА_5 та законності донарахованих йому платежів.

Зокрема, експерт зазначив, що представлені для проведення судово-економічної експертизи документи ФОП ОСОБА_1 (тобто документи, вилучені під час досудового розслідування, повернені слідчим ОСОБА_4 , які в подальшому були долучені до матеріалів справи) не відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в частині їх складання та заповнення всіх необхідних реквізитів, окремі документи не містять назви, підпису, відсутні будь-які узагальнюючі документи, які б дали можливість визначити період здійснення проведених операцій, до якого періоду вони відносяться, суму. Висновок експерта, що при таких обставинах перед проведенням експертизи необхідне здійснення ревізійних дій, свідчить, що такі дії відповідачем не проводились.

Отже, складення відповідачем реєстру товарних чеків на суму 697 058 грн. після ознайомлення з твердженнями експерта та одержання від суду копій документів ОСОБА_3 , є намаганням приховати проведення податкової перевірки уже в даний час з метою підтвердити незаконні донарахування.

Поряд з цим, згідно з п. 15 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані надавати покупцю товарів (послуг) на його вимогу чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів», а тому вилучені у ОСОБА_3 документи не є письмовими документами, що підтверджують факт продажу товарів і передання права власності на них від продавця до покупця.

Також пунктом 86.1 статті 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з пунктом 86.7 статті 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Як встановлено та підтверджується матеріалами справи, з актом документальної виїзної перевірки №482/19-00-02/30937027 від 16 квітня 2019 року позивач ознайомлений не був та такий ним не підписано, відтак наведені порушення вимог законодавства позбавили платника податків права подати заперечення на акт перевірки та додаткові документи (в тому числі ті, які мали значення для правильного вирішення питання про притягнення платника податків до відповідальності), які мають враховуватися при прийнятті податкових повідомлень-рішень.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків

Отже, за встановлених обставин акт перевірки не міг бути підставою для прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень, складання яких залежить саме від дати вручення платнику податків (його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції) акта перевірки або, в разі наявності заперечень на нього, - дня розгляду заперечень на акт перевірки та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Враховуючи встановленні обставини справи та вимоги законодавства колегія суддів прийшла до висновку, що документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 11.02.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 11.02.2019, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 11.02.2019, результати якої оформлені актом від 16.04.2019 №482/19-00-13-02/ НОМЕР_1 , була проведена із порушенням, на що вказують вищенаведені обставини, а відтак спірні податкові повідомлення-рішення не можна вважати законними і обґрунтованими, у зв`язку з чим їх слід визнати протиправними та скасувати.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року у справі № 500/1684/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення рішення від 07.06.2019 року №2; №2; №2; №2.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в загальному розмірі 24321 (двадцять чотири тисячі триста двадцять одна) грн 70 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 19.10.2020 року