Справа № 640/23657/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 жовтня 2020 року м. Київ № 640/23657/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі -заявник) з заявою про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви, в якій просить:

зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - вимога №ф-273073-17-у, видана 10.05.2019 року ГУ ДПС у м. Києві про стягнення 21030,90 грн. з боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь стягувача Головне управління ДПС у м. Києві (ІКЮО 43141267).

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної зави, обґрунтовано заявником тим, що в межах процесуальних строків, позивач має намір звернутися до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у м. Києві (ІКЮО 43141267) щодо направлення до примусового виконання неузгодженої платником вимоги ГУ ДПС у м. Києві №ф-273073-17-у від 10.05.2019 року про сплату заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску.

При цьому, заявник звертає увагу, що 04.08.2020 року постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського В`ячеслава Андрійовича було відкрито виконавче провадження ВП 62710355 щодо примусового виконання виконавчого документа - вимоги №ф-273073-17-у, виданої 10.05.2019 року ГУ ДПС у м. Києві про стягнення 21 030,90 грн. з боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь стягувача Головного управління ДПС у м. Києві.

21.09.2020 року старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським В.А. в рамка вказаного вище виконавчого провадження прийнято постанову про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку було спрямовано до юридичної особи, з якою позивач знаходиться у трудових відносинах.

Вказане вище, як зазначає заявник, свідчить про те, що в межах виконавчого провадження ВП 62710355 здійснюються виконавчі дії спрямовані на безумовне стягнення заборгованості за рахунок його заробітної плати.

Поряд з цим, на думку заявника, продовження процесу стягнення на підставі виконавчого документа, а саме вимоги ГУ ДПС у м. Києві №ф-273073-17-у від 10.05.2019 року про сплату заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску, зокрема, здійснення виконавчих дій спрямованих на безумовне стягнення цієї заборгованості за рахунок за робітної плати боржника до моменту прийняття ГУ ДПС у м. Києві рішення за результатами розгляду його заяви від 25.08.2020 року про списання заборгованості, створює загрозу втрати ним права на списання цієї заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску, наданого йому положеннями Закону України від 13 травня 2020 року №592 «Про внесення змін до ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників».

За таких обставин, позивач вважає, що є всі підстави вважати, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, у спосіб заборони на укладення з переможцем договору закупівлі (договору на управління активами), буде завдано шкоду його законним правам та інтересам.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 153 КАС України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

На підставі наведених вимог КАС України розгляд поданої заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) виключено;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України можливі лише за наявності обставин, що визначені ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вказано вище, заявник просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - вимога №ф-273073-17-у, видана 10.05.2019 року ГУ ДПС у м. Києві про стягнення 21 030, 90 грн. з боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь стягувача Головне управління ДПС у м. Києві (ІКЮО 43141267).

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано існуванням очевидної небезпеки заподіяння до ухвалення рішення в даній справі шкоди правам та інтересам позивача, як учасника конкурсу.

У той же час, в підтвердження наявності обставин, що свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявником не наведено жодних відомостей та не надано відповідних належних та допустимих доказів, які б свідчили про очевидну протиправність дій та рішень відповідача, так само як і надано доказів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Отже, заявником не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим підстави для задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, відсутні.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.М. Погрібніченко