Справа № 360/5502/19
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року справа №360/5502/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Гайдара А.В., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Луганського апеляційного суду на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року (у повному обсязі складено та підписано 25 березня 2020 року м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/5502/19 (головуючий І інстанції суддя Пляшкова К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Луганського апеляційного суду про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28.12.2019 року звернувся до суду з позовом до Луганського апеляційного суду, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Луганського апеляційного суду про притягнення її до дисциплінарної відповідальності від 21.12.2019 року № 137-ос/а.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Луганського апеляційного суду про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2019 року № 137-ос/а про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 . Вирішено питання відшкодування судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на те, що працівник патронатної служби - помічник судді ОСОБА_1 з приводу дотримання правил трудової дисципліни, правил поведінки працівника суду підзвітна та підконтрольна керівнику апарату суду.

Судовим рішенням від 16.03.2020 Луганський окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував наказ Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2019 року № 137-ос/а про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 . Однак, зі змісту оскаржуваного рішення не зрозуміло, чи погодився адміністративний суд із тим фактом, що позивач була відсутня на робочому місці 17.12.2019 більш ніж три години, як було встановлено дисциплінарною комісією і що визначається Кодексом про працю як прогул.

Апелянт зазначає, що в судовому рішенні не вказано чи зараховувати ОСОБА_1 у табелі виходу на роботу присутність на робочому місці вісім робочих годин, якщо вона фактично була відсутня на роботі більше трьох годин (3 години 43 хв.), без погодженої згоди або на підставі наказу, як це передбачено законодавством, бо в іншому випадку це є прогулом. Тобто, якщо адміністративний суд погодився із доводами позивача і вважає, що відсутність ОСОБА_1 на робочому місці більш трьох годин була на законних підставах, то не визначена процедура виконання рішення суду саме в цій частині.

Також суд першої інстанції у своєму рішенні зазначає, що керівник апарату Луганського апеляційного суду був обізнаний про відсутність помічника судді ОСОБА_1 з повідомлення заступника керівника суду 17.12.2019 року. Однак, «обізнаність», а не саме «погодження» чи «схвалення» відсутності помічника ОСОБА_1 не позбавляє керівника апарату скористатись своїм законним правом, як керівника, ініціювати дисциплінарне провадження та притягнути працівника до дисциплінарної відповідальності у разі вчинення проступку, в даному випадку прогулу, що не було взято судом до уваги.

Доводи позивача про те, що дисциплінарне стягнення застосовано до неї без попереднього погодження із суддею, як того вимагає Положення про помічника судді, не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах дисциплінарної справи міститься акт від 18.12.2019 року, складений про те, що суддя Рябчун О.В. була присутня на засіданні комісії зі службового розслідування за фактом відсутності її помічника на робочому місці, особисто надала письмові пояснення. Заперечувала щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 . Тому даний факт свідчить про попереднє погодження, (а саме заперечення судді проти притягнення помічника до дисциплінарної відповідальності), тобто обізнаність судді, що мало місце.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце слухання справи були повідомлені своєчасно, що з огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

ОСОБА_1 є помічником судді Луганського апеляційного суду Рябчун О.В .

Керівником апарату Луганського апеляційного суду Савчуком О.І. , начальником відділу з питань персоналу Луганського апеляційного суду Зьомою О.В. , головним спеціалістом відділу з інформаційних технологій Луганського апеляційного суду Удовенко Ю.Б. 18 грудня 2019 року складено акт про те, що 17 грудня 2019 року у другій половині дня помічник судді ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці без попередження про свою відсутність до керівника апарата та відділу з питань персоналу. Після перегляду відеозапису зовнішньої камери на вході до суду встановлено, що помічник судді ОСОБА_1 була відсутня на роботі 17 грудня 2019 року з 14 години 56 хвилин до 18 години, а також запізнилася з обідньої перерви на 39 хвилин, з`явившись на роботі о 14 годині 24 хвилини. Про наявність поважних причин, що пояснюють відсутність на роботі, ОСОБА_1 жодними засобами зв`язку не повідомляла (том 1 а.с. 10, 32).

Наказом керівника апарату Луганського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року № 39-од/а «Про проведення службового розслідування за фактом відсутності ОСОБА_1 на роботі» створено комісію з розслідування причин відсутності на роботі ОСОБА_1 у складі: голови Щербаченка В.І , головного спеціаліста відділу з режимно-секретної роботи, членів комісії Кучугури К.В., головного спеціаліста відділу з питань персоналу, Попової Т.А. головного спеціаліста відділу забезпечення діяльності судових палат з розгляду кримінальних та цивільних справ; комісії в період з 18 по 21 грудня 2019 року здійснити перевірку фактів, з`ясувати всі обставини щодо порушення трудової дисципліни та Правил внутрішнього трудового (службового) розпорядку ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 , помічнику судді, до 20 грудня 2019 року надати письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі (том 1 а.с. 13, 44).

За результатами проведеного службового розслідування 20 грудня 2019 року комісією складено акт, в якому вказано, що комісією встановлено порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни та Правил внутрішнього трудового (службового) розпорядку Луганського апеляційного суду у зв`язку з чим комісія, керуючись статтями 147-152 Кодексу законів про працю України, пунктом 2.3.3 Положення про преміювання працівників апарату Луганського апеляційного суду, рекомендує оголосити ОСОБА_1 догану за порушення трудової дисципліни (відсутність на роботі протягом 3 годин 43 хвилин 17 грудня 2019 року). Додатками до акта службового розслідування є: акт підтвердження відсутності на роботі ОСОБА_1 ; копія наказу керівника апарату від 18.12.2019 № 39-од/а «Про проведення службового розслідування за фактом відсутності ОСОБА_1 на роботі»; протокол засідання комісії з службового розслідування № 1; пояснення помічника судді ОСОБА_1 ; пояснення помічника судді Бакеренкової О.В. ; Пояснення помічника заступника керівника апарату Беззубенка К.Ю. ; пояснювальна записка судді Рябчун О.В. ; копія Положення про преміювання працівників Луганського апеляційного суду; копія Правил внутрішнього трудового розпорядку Луганського апеляційного суду; копія аркушу ознайомлення з Правилами внутрішнього трудового розпорядку Луганського апеляційного суду; копія Положення про апарат Луганського апеляційного суду; диски відеозапису зовнішньої камери від 17 грудня 2019 року (том 1 а.с. 11-12, 30-31).

За змістом наказу керівника апарату Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2019 року № 137-ос/а «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » 17 грудня 2019 року помічник судді ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці протягом 3 год. 43 хв. з 13 год 45 хв. до 14 год 24 хв.; з 14 год. 56 хв. до 18 год. без попередження причин відсутності керівника апарату та відділу з питань персоналу. Будь-яких виправдних документів не надала. Своїми діями ОСОБА_1 порушила трудову дисципліну відповідно до Правил внутрішнього трудового (службового) розпорядку Луганського апеляційного суду. Враховуючи викладене, керуючись статтями 147-152 Кодексу законів про працю України, пунктом 2.3 Положення про преміювання працівників апарату Луганського апеляційного суду, наказано: ОСОБА_1 помічнику судді, оголосити догану за порушення трудової дисципліни (відсутність на роботі 17.12.2019 протягом 3 год. 43 хв.); не застосовувати протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходів заохочення до помічника судді ОСОБА_1 . Підстави: акт про факт відсутності працівника на робочому місці від 18.12.2019, пояснювальна записка ОСОБА_1 від 18.12.2019, акт службового розслідування за фактом відсутності ОСОБА_1 на роботі протягом 3 год. 43 хв. від 20.12.2019 (том 1 а.с. 14).

Характеристики Апеляційного суду Луганської області від 15 січня 2020 року № 1/01/2020вх свідчить, що ОСОБА_1 працювала в Апеляційному суді Луганської області на посаді секретаря судового засідання з 17 серпня 2017 року по 12 жовтня 2018 року. За час роботи зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник, ініціативна. Ділові якості проявила на найвищому рівні, постійно прагнула до самовдосконалення. За характером спокійна та врівноважена, не конфліктна, жодної скарги від суддів, працівників апарату суду на секретаря судового засідання ОСОБА_1 не надходило. В колективі користувалась повагою та авторитетом. Правила внутрішнього розпорядку не порушувала (том 1 а.с. 82).

Спірним у даній справі є правомірність прийняття відповідачем наказу від 21 грудня 2019 року № 137-ос/а «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».

Статтею 139 Кодексу законів про працю України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За змістом статті 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Частиною першою статті 147-1 Кодексу законів про працю України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці (частина перша статті 148 Кодексу законів про працю України).

Статтею 149 Кодексу законів про працю України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Частинами першою та четвертою статті 157 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Помічники суддів з питань підготовки справ до розгляду підзвітні лише відповідному судді.

Рішенням Ради суддів України від 15.05.2018 № 21 затверджено Положення про помічника судді (далі - Положення), абзацом 4 пункту 2 якого визначено, що помічник судді - це працівник патронатної служби у суді, який забезпечує виконання суддею повноважень щодо здійснення правосуддя.

Згідно з пунктом 3 Положення помічник судді є працівником апарату суду.

У пункті 4 Положення окреслено, що: помічник судді з питань підготовки та організаційного забезпечення судового процесу підзвітний лише відповідному судді. Суддя є його безпосереднім керівником (абзац 1); обов`язки помічника судді визначаються посадовою інструкцією, яка затверджується керівником апарату суду за погодженням із зборами суддів відповідного суду (абзац 6); з усіх інших питань, у тому числі щодо дотримання трудової дисципліни, помічник судді підзвітний керівнику апарату суду в межах його повноважень (абзац 7); керівник апарату суду здійснює контроль за дотриманням помічником судді правил внутрішнього трудового розпорядку суду та Правил поведінки працівника суду (абзац 9).

Абзацом другим пункту 5 Положення передбачено, що на помічника судді поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39-1, 41 - 43-1, 49-2 та частини 3 статті 184 Кодексу законів про працю України.

За приписами пункту 16 Положення застосування заходів заохочення та дисциплінарного стягнення до помічника судді здійснюється керівником апарату відповідного суду за погодженням із суддею.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень до помічника судді регулюється Кодексом законів про працю України (пункт 17 Положення).

Пунктом 25 Положення обумовлено, що залежно від виду й характеру порушення помічник судді несе дисциплінарну, цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством:

- за невиконання, невчасне або неналежне виконання покладених на нього обов`язків;

- за перевищення своїх повноважень, визначених законодавством;

- за бездіяльність або недобросовісне використання наданих йому прав;

- за недотримання вимог законодавства про інформацію, державну таємницю та захист персональних даних;

- за недотримання вимог антикорупційного законодавства України;

- за недодержання вимог нормативно-правових актів з охорони праці та правил пожежної безпеки;

- за недотримання встановлених цим Положенням обмежень, пов`язаних із прийняттям на патронатну службу та проходженням патронатної служби;

- за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку суду та трудової дисципліни;

- за порушення Правил поведінки працівника суду.

Пунктом 1.4. Правил внутрішнього трудового розпорядку Луганського апеляційного суду, затверджених спільним наказом голови суду та т.в.о. керівника апарату Луганського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року № 1-од/с (далі - Правила), визначено, що метою Правил є забезпечення трудової дисципліни, раціонального використання робочого часу, підвищення якості й продуктивності праці шляхом створення необхідних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомого і сумлінного виконання працівниками своїх трудових обов`язків (том 1 а.с. 62-69).

Правила є обов`язковими для всіх працівників суду незалежно від порядку призначення їх на посаду. Недодержання або порушення Правил тягне застосування заходів дисциплінарного впливу (пункт 1.5 Правил).

Згідно пункту 1.6 Правил усі питання, пов`язані із застосуванням правил внутрішнього трудового розпорядку, вирішуються головою суду та керівником апарату суду в межах наданих їм законом повноважень, а у випадках, передбачених законодавством України, спільно або за погодженням зі зборами трудового колективу суду.

Унормуванням пункту 5.2 Правил встановлено наступний режим робочого тижня: початок роботи з понеділка по п`ятницю о 9.00 год.; закінчення роботи з понеділка по четвер о 18.00 год.; закінчення роботи в п`ятницю о 16.45 год.

Працівникам суду надається щодня з 13.00 год. до 13.45 год. перерва для відпочинку та харчування. Перерва не включається в робочий час.

Працівники суду використовують час перерви на свій розсуд, на цей час вони можуть відлучатись з місця роботи. При неможливості використання часу, наданого для відпочинку та харчування (безперервність судового засідання, обов`язковий прийом громадян тощо) надається інший час для харчування та відпочинку протягом робочого дня, але не більше ніж 45 хвилин.

Пунктом 5.3 Правил визначено, що керівництво суду зобов`язане організувати облік явки на роботу і залишення роботи. Біля місця обліку повинен бути годинник, який правильно показує час.

За змістом пункту 7.2 Правил за порушення трудової дисципліни, тобто невиконання чи неналежне виконання з вини працівника без поважних причин покладених на нього трудових або службових обов`язків, невиконання або неналежне виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку, а також скоєння вчинку, який дискредитує суд, до працівників суду може бути застосовано: догана, звільнення.

Дисциплінарні стягнення до працівників апарату Луганського апеляційного суду застосовуються керівником апарату суду та оформлюються наказом, який оголошується працівникові під розписку (пункт 7.4 Правил).

При застосуванні стягнення враховується тяжкість дисциплінарного проступку, обставини при яких він вчинений, попередні робота та поведінка працівника (пункт 7.9 Правил).

Правила внутрішнього трудового розпорядку доведені до працівників Луганського апеляційного суду під розписку, що підтверджено аркушем ознайомлення (том 1 а.с. 40-42).

Порядок організації роботи апарату Луганського апеляційного суду визначено Положенням про апарат Луганського апеляційного суду, затвердженого рішенням зборів суддів Луганського апеляційного суду від 15 березня 2019 року, пунктами 9, 13, 14, 15 розділу ІІІ якого серед іншого встановлено, що апарат суду очолює керівник апарату суду. Помічник судді підзвітний керівнику апарату суду щодо дотримання Правил поведінки працівника суду, трудової дисципліни, правил техніки безпеки, охорони праці та з інших питань, визначених Положенням про помічника судді, затвердженого рішенням Ради суддів України. Керівник апарату суду відповідно до наданих йому повноважень, зокрема здійснює безпосереднє керівництво апаратом суду, забезпечує організацію роботи структурних підрозділів суду, працівників апарату суду, їх взаємодію у виконанні завдань, покладених на апарат суду; здійснює контроль за дотриманням виконавської та службової дисципліни працівниками апарату суду; заохочує працівників апарату суду та накладає на них дисциплінарні стягнення. Керівник апарату суду в межах повноважень, наданих йому законами України «Про судоустрій і статус суддів», «Про державну службу», видає накази й розпорядження (том 1 а. с. 50-61).

За правилами підпункту 2.3.3 пункту 2.3 розділу ІІ Положення про преміювання працівників апарату Луганського апеляційного суду, затвердженого наказом голови Луганського апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року № 1, премії за всіма видами не виплачуються працівникам, на яких накладено адміністративне або дисциплінарне стягнення на час дії стягнення (том 1 а.с. 46-49).

З вищевикладеного слідує, що умовами притягнення помічника судді до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни, що полягає, зокрема, у порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку суду.

З мотивувальної частини наказу від 21 грудня 2019 року № 137-ос/а про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за її відсутність на робочому місці 17 грудня 2019 року протягом 3 год. 43 хв. з 13 год. 45 хв. до 14 год. 24 хв.; з 14 год. 56 хв. до 18 год. 00 хв. без попередження відсутності керівнику апарату та відділу з питань персоналу, ненадання будь-яких виправдних документів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свою відсутність на робочому місці 17 грудня 2019 року з 14 год. 56 хв. до 18 год. 00 хв. підтвердила, однак повідомила, що в цей день у неї був день народження і суддя Рябчун О.В. її відпустила з роботи раніше, про що повідомила заступнику керівника апарату Беззубенку К.Ю .

З пояснювальної записки судді Рябчун О.В. та наданих нею при розгляді справи в суді першої інстанції під присягою пояснень слідує, що 17 грудня 2019 року приблизно 15 год. 00 хв. вона повідомила заступнику керівника апарату Луганського апеляційного суду, що в цей день у ОСОБА_1 день народження та про скорочення для неї робочого часу у зв`язку із такою подією. Як повідомила свідок, про скорочення робочого часу для свого помічника керівника апарату вона не повідомляла, оскільки він був зайнятий. Про скорочення суддею Рябчун О.В. для ОСОБА_1 робочого часу 17 грудня 2019 року керівнику апарату суду повідомив його заступник Беззубенко К.Ю. , про що останнім вказано в наданих під час службового розслідування поясненнях та підтверджено у судовому засіданні під час його допиту як свідка.

Наведені обставини підтверджують той факт, що керівник апарату суду був повідомлений (попереджений) 17 грудня 2019 року про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 17 грудня 2019 року з 14 год. 56 хв. до 18 год. 00 хв. та причини такої відсутності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності обставин не попередження керівника апарату про відсутність позивача на робочому місці.

Крім того, позивач свою відсутність на робочому місці 17 грудня 2019 року у період з 13 год. 45 хв. до 14 год. 24 хв. пояснив запізненням з обідньої перерви через те, що частину перерви вона працювала. Під час допиту у судовому засіданні суду першої інстанції суддя Рябчун О.В. підтвердила твердження позивача щодо виконання останньою невідкладної роботи в обідню перерву 17 грудня 2019 року.

Крім того, оскаржуваний наказ не містить відомостей про врахування керівником апарату ступеня тяжкості вчиненого позивачем проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника, врахування яких за приписами статті 149 КЗпП України є обов`язковим при притягнення особи до дисциплінарної відповідальності та обранні виду стягнення. Зі змісту акта службового розслідування слідує, що такі обставини в ході службового розслідування не встановлювались. Зазначене свідчить про прийняття відповідачем оскаржуваного рішення без дотримання вимог статті 149 КЗпП України.

Також судом встановлено, що всупереч вимог пункту 16 Положення про помічника судді керівником апарату Луганського апеляційного суду застосовано дисциплінарне стягнення до помічника судді ОСОБА_1 без погодження із суддею Рябчун О.В .

Так, як стверджує суддя Рябчун О.В. , керівник апарату Луганського апеляційного суду не погоджував з нею застосування заходу дисциплінарного стягнення до її помічника ОСОБА_1 . На спростування таких тверджень суду не надано будь-яких доказів.

У свою чергу, неповнота проведеного службового розслідування за фактом відсутності ОСОБА_1 на роботі призводить до того, що прийняте за наслідками цього розслідування рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не може вважатися таким, що відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям обґрунтованості, неупередженості та добросовісності.

Суд апеляційної інстанції зважує на той факт, що так зване порушення трудової дисципліни було задокументоване не в день його скоєння, а наступного дня, що в цьому випадку є незрозумілим, оскільки стверджувати про порушення за таких обставин законодавцем не передбачено.

Документальному оформленню доказів порушення трудової дисципліни і безпосередньо накладення стягнення суд приділяє особливу увагу. Судова практика свідчить, що у цьому разі жоден документ, який підтвер¬джує правомірність дій роботодавця не буде зайвим. Так, факт порушення трудової дисципліни має бути належним чином задокументовано (акти, довідки, доповідні записки тощо). Відповідні документи слід зареєструвати у Журналі реєстрації внутрішніх документів, що в цій справі належним чином не оформлено.

Також, слід зазначити, що згідно зі статтею 151 КЗпП протягом строку дисциплінарного стягнення до працівника не застосовуються заходи заохочення. Статтею 143 КЗпП встановлено, що відповідні заходи заохочення визначаються правилами внутрішнього трудового розпорядку або встановлюються у колективному договорі, іншому локальному нормативному акті роботодавця.

Зазначене не стосується премій, передбачених системою оплати праці, оскільки відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» премія є додатковою заробітною платою і пов`язана з виконанням виробничих завдань і функцій. В даному випадку премія, передбачена системою оплати праці, не є заходом заохочення і повинна виплачуватись працівникові на загальних підставах.

Щодо доводу апелянта про вживання судом першої інстанції поняття «обізнаність» замість «погодження» чи «схвалення» керівником апарату про відсутність позивача на робочому місці, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зважити на таке.

За енциклопедизмом поняття обізнаності тлумачиться як коло питань, в яких дана особа має певні повноваження. Тобто, цей довід не більше як гра слів, тому дозвіл судді, якій безпосередньо позивач підпорядковується відповідно до п. 4 Положення про помічника судді не може бути проігнорований керівником апарату, тим більше за умови сповіщення суддею заступника керівника апарату про дозвіл на відсутність ОСОБА_1 .

Довід про те, що суд першої інстанції в оскарженому рішенні не зазначив яким чином зараховувати позивачеві у табелі виходу на роботу час її відсутності на робочому місці, судом апеляційної інстанції не береться до уваги, оскільки це не було предметом спору в даній справі.

Запровадження нового регулювання порядку проходження державної служби, за яким посади помічників судді відносяться до патронатної служби і не відносяться до державної служби, означає, що змінився їхній статус, але не змінилися обсяги прав та обов`язків цієї посади, сфера його діяльності, і що така посадова особа припинила виконувати функції державного судового органу влади в частині виділених (делегованих) йому посадовою особою (суддею) та на підставі вимог законодавства повноважень або, іншими словами, виконувати функції публічної особи, якою є робота, сфера (коло) його діяльності, унормований обсяг прав та обов`язків, які визначають її компетенцію у зв`язку з обійманням нею посади помічника судді. Головною особливістю цієї посади є те, що ця особа допомагає судді виконувати його повноваження у такій публічній сфері діяльності, як правосуддя.

Отож, принаймні тільки за окресленими властивостями, які характеризують правовий статус помічника судді, його повноваження, призначення, функції та завдання, можна визнати, що особа, яка обіймає посаду помічника судді, повинна підпадати під визначення особи, яка здійснює публічну службу. У разі виникнення спору за її участі з приводу прийняття на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, на такі спори має поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Принагідно слід зазначити, що з наведеного у пункті 17 статті 4 КАС України (у редакції, чинній на сьогодні) терміну «публічна служба» розуміється, що це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Наведене нормативне визначення поняття «публічна служба» різниться від подібного, яке було дано в пункті 15 частини першої статті 3 цього Кодексу в редакції до 15 грудня 2017 року, тільки тим, що з поняття «державна служба» виділено і додано окремо вид діяльності на посадах патронатної служби, які охоплюються поняттям публічної служби.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (пункт 6 частини першої статті 3 КАС України).

Підсумовуючи наведені міркування, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 2 жовтня 2019 року у справі 815/1594/17 визнала, що у разі появи спору з приводу проходження особою служби на одній з посад патронатної служби, до яких відноситься посада помічника судді, який виник у період, коли з 01 травня 2016 року посада помічника судді за законом перестала відноситися до посад державної служби і сама діяльність помічника судді - до державної служби, але не втратила характеристик публічної служби, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на приписи ст. 77 КАС України стосовно обов`язку доказування правомірності своїх дій суб`єктом владних повноважень суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем правомірності спірного наказу від 21 грудня 2019 року № 137-ос/а «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 205, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луганського апеляційного суду - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі № 360/5502/19 -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко