Справа № 120/618/20-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

19 жовтня 2020 р. Справа № 120/618/20-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «Надія-ЗВ» до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування припису,
У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходилася справа за позовом Фермерського господарства «Надія-ЗВ» до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування припису.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницького, Немирівського, Тиврівського районів та м. Вінниці Макогона Валентина Валентиновича від 27 січня 2020 року № 44/0010ПР/03/01/-20 про усунення порушень, виявлених під час проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель.

Стягнуто на користь Фермерського господарства «Надія-ЗВ» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

При винесенні рішення від 29.09.2020 року питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем - судом не вирішено.

Ухвалою суду від 06.10.2020 року призначено питання про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «Надія-ЗВ» до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування припису до розгляду в судовому засіданні на 19.10.2020 року.

У позовній заяві представник позивача просив стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

До позовної заяви представник позивача надав копію договору про надання правової допомоги № 189 від 04.02.2020 року з Додатком № 1; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2019 від 25.05.2019 року; ордер серія ДП № 364/037 від 08.02.2020 року; виписка з банківського рахунку адвоката Норочевського О.О.; попередній опис робіт та витрат адвоката; розрахунок витрат на правову допомогу.

У відзиві представник відповідача заперечував проти стягнення судових витрат та просив відмовити у задоволенні, посилаючись на те, що визначена сума компенсації витрат понесених на професійну правничу допомогу позивачем у розмірі 10 000 грн. не є належним чином обгрунтованою у контексті розрахунку, обсягу фактично наданих адвокатом послуг з урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

19.10.2020 року сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час, місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу у цій справі, суд керується такими мотивами.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В силу вимог ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Так, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:

договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Ч. 2 та 3 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень доводить, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).

З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2020 року між адвокатом Норочевським О.О. (надалі-Адвокат) та ФГ «Надія-ЗВ» (надалі-Замовник) був укладений договір № 189 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1. замовник доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 3.2. замовник зобов`язаний своєчасно та в повному розмірі сплатити Адвокату гонорар, додаткову винагороду, компенсацію і компенсувати витрати, пов`язані з виконанням доручення на умовах, визначених додатком до договору.

Відповідно п. 1 до Додатку № 1 до договору № 189 від 04.02.2020 року про надання правової допомоги гонорар адвоката за надання правової допомоги замовнику по справі у Вінницькому окружному адміністративному суді складає 10 000 грн.

Відповідно до п. 2 цього Додатку у вказаний гонорар включено:

розробка позиції по справі, підготовка та подача Адвокатом позовної заяви до суду;

участь адвоката в судових засіданнях по вказаній справі (як в суді першої інстанції, так і, при необхідності апеляційної та касаційної інстанції), незалежно від їх кількості, включаючи, ознайомлення зі справою, надання доказів, письмових заяв, клопотань, пояснень;

при необхідності участь в апеляційному та касаційному розгляді справи;

отримання копій рішень, ухвал і виконавчих листів по цій справі.

Згідно з п. 3 цього Додатку вказаний гонорар оплачується одним або декількома платежами протягом 30 днів шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Адвоката.

Відповідно до попереднього опису робіт та витрат адвоката Норочевського О.О. складає:

вивчення обставин справи, норм законодавства та судової практики зі спірних правовідносин, підготовка позовної заяви та подача до суду 03 годин - 2700 грн;

час участі в судових засіданнях по справі в суді першої інстанції 05 годин - 4500 грн.;

отримання рішення та виконавчого листа по справі 01 година - 900 грн..

Усього 09 годин - 8100 грн., при цьому вартість однієї години складає 1000 грн.

Відповідно до виписки по рахунку адвоката Норочевського О.О. за період з 04.02.2020 по 06.02.2020 за надання правової допомоги за договором № 189 від 04.02.2020 року Адвокату зараховано 10 000 грн.

Відповідно до ордеру серії ДП № 364 /037 від 28.02.2020 року Адвокат Норочевський О.О. на підставі договору про надання правової допомоги № 189 від 04.02.2020 року надає правову допомогу ФН «Надія-ЗВ» у Вінницькому окружному адміністративному суді.

Також представник позивача надав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 209 від 25.05.2009 року.

Оцінюючи докази, подані адвокатом на підтвердження виконаних ним робіт, а також заперечення представника відповідача щодо вартості таких послуг, наведені у відзиві, суд вважає аргументованими доводи щодо часу виконання та вартості послуг з вивчення обставин справи, норм законодавства та судової практики зі спірних правовідносин та підготовки позовної заяви, подачі її до суду, що складає 03 годин, вартість 2700 грн, а тому у цій частині судові витрати підлягають стягненню.

Разом з тим, оцінюючи подані документи, якими представник позивача обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що згідно п. 2 Додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 189 від 04.02.2020 року в гонорар адвоката включено участь адвоката в судових засіданнях по вказаній справі (як в суді першої інстанції, так і, при необхідності апеляційної та касаційної інстанції), при необхідності участь в апеляційному та касаційному розгляді справи.

Тобто, з наведеного слідує, що вказаний Додаток охоплює представництво Клієнта ще в судах апеляційної та касаційної інстанції, за які клієнт повинен сплатити загальну суму 10000 грн.

Тобто, підтвердженими витратами на правничу допомогу в даному випадку може бути лише представництво у справі, яка розглядається у Вінницькому окружному адміністративному суді. Оскільки очевидним, що для оплати другої складової витрат на правничу допомогу необхідна сукупність обставин, які повинні настати: оскарження рішення в апеляційному та касаційному порядку.

Заперечення щодо визначення суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу наведено і відповідачем у відзиві на позовну заяву, які суд приймає до уваги.

Також , судом встановлено, що участь судових засіданнях Адвокат Норочевський О.О. приймав 01.07.2020 року - 1 година; 21.09.2020 року - 30 хвилин; 29.09.2020 року - 1 година.

Тобто, час участі в судових засіданнях по справі в суді першої складає 2 години 30 хвилин, а не 05 годин як зазначає адвокат.

При цьому вартість години адвокат оцінює 1000 грн., відтак вартість витраченого часу за 2 години 30 хвилин складає 2500 грн., а не 4500 грн. за 5 годин як вказує Адвокат.

Щодо витрат пов`язаних з отримання рішення та виконавчого листа по справі 01 година - 900 грн., суд вважає цю вимогу передчасною.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини цієї справи, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд приходить до переконання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5200 грн., що відповідає вимогам розумності та співмірності.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на користь Фермерського господарство «Надія-ЗВ» витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 5200 грн. (п`ять тисяч двісті гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

позивач: Фермерське господарство «Надія-ЗВ» (, вул. П. Романенка, 60, с. Сосонка, Вінницький район, Вінницька область, 23118)

відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (, вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027)

Повний текст додаткового рішення складено та підписано суддею 20.10.2020 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна