Справа № 465/5562/16-а
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

15.10.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Балита К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради, про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовної заявою до адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне стягнення та поновлення строку на строку на оскарження.

Позовну заяву мотивує тим, що 22.09.2016 року адміністративною комісією при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради було винесено постанову №272 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700 грн. за самочинне встановлення літнього майданчика, як керівником ТОВ "Пікко -67" за адресою: АДРЕСА_1 .

З вищевказаною постановою позивач не погоджується та вважає таку протиправною, виходячи з наступного.

Благоустрій прибудинкової території, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , як літній майданчик виконано у відповідності до наданого дозволу Галицької районної адміністрації м. Львова №71 від 04 квітня 2005 року. Згідно акту Товариства №1 від 20.04.2005 року конструктивні елементи благоустрою - літній майданчик прийнято на баланс ТОВ "Пікко-67", тобто він являється власністю позивача та експлуатується понад 11 років.

Крім того, позивач вказує на те, що в оскаржуваній постанові та в протоколі не вказано які саме порушення державних стандартів, нормативно правових актів і правил у сфері благоустрою територій населених пунктів здійснено позивачем.

В протоколі №1-1025 від 01.09.2016 року зазначено персональні дані проживання у Франківському районі, що не відповідає дійсності.

Більше того, позивач вказує на те, що вищевказаний дозвіл №71 видано більше 6 років до прийняття ухвали №376 від 21.04.2011 року та його ніхто не відміняв.

Крім того, позивач вказує на те, що 01.09.2016 року з 10.00 год. він був на робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 , а тому не прибув на підписання протоколу.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.

На адресу суду від Франківської районної адміністрації Львівської міської ради надійшов на адресу суду відзив, який мотивований тим, що 22.08.2016 року працівниками КП «Адміністративно-технічне управління» виявлено порушення пункту 20.1.24 «Правил благоустрою м. Львова», а саме: самочинне встановлення літнього майданчика за адресою: АДРЕСА_1 .

23.08.2016 року працівниками КП «Адміністративно-технічне управління» скеровано Поліщуку А.Ф. запрошення в управління для з`ясування обставин на 01.09.2016 р.

01.09.2016 року складено акт про неявку позивача на розгляд справи.

08.09.2019 року вищевказаний акт скеровано за належністю до Франківської районної адміністрації за належністю.

15.09.2016 року районною адміністацією скеровано Поліщуку А.Ф. запрошення на комісійний розгляд протоколу на 22.09.2016 року.

21.09.2019 року комісія ЛКП «Навколо базару» склала даний акт про те, що у квартирі АДРЕСА_3 , проживає без реєстрації ОСОБА_1

22.09.2016 року ОСОБА_1 прибув на комісію та брав у ній участі, що підтверджується його поясненнями у справі. Цього ж дня позивача притягнуто до відповідальності за ст. 152 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову.

Згідно наданих додаткових пояснень, ОСОБА_1 , вказує на те, що в матеріалах про адміністративні правопорушення відсутні відомості, про його проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, відеофіксація порушення не співпадає з даними у протоколі.

20 березня 2017 року на адресу суду поступили додаткові пояснення від Франківської районної адміністрації, які мотивовані тим, що 27.02.2017 року вони отримали відповідь від КП «Адміністртивно-технічне управління», про те, що договору оренди з Підвальною, 9 на відкриття літнього майданчика не укладалось, а договір №19 закінчився 31.08.2013 р.

20.03.2017 року Франківська районна адміністрація отримала відповідь про те, що літній майданчик ТОВ "Пікко-67", що по вул. Підвальній у 2016 році був встановлений без відповідних договорів.

На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову.

16 травня 2017 року на адресу суду поступили додаткові пояснення від позивача, які мотивовані тим, що відповідач не мав права виносити постанову за місцем проживання порушника.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задоволити.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07.03.2018 року прийнято дану справу до свого провадження суддею Ванівським Ю.М.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши думку учасників та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, приходить до наступного висновку.

22.09.2016 року адміністративною комісією при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради було винесено постанову №272 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до за ст. 152 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700 грн. за самочинне встановлення літнього майданчика, як керівником ТОВ "Пікко-67" за адресою: м. Львів, вул. Підвальна, 9.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує одне з таких питань: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити відомості про особу щодо якої розглядається справа. Для прийняття законного та правомірного рішення та винесення постанови по справі необхідні дані про особу, на яку складено протокол, зокрема документ, який посвідчує особу та про місце проживання. У протоколі не зазначено про документ, який посвідчує особу та про дані місця народження.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови від отримання другого примірника протоколу порушником, другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення вручається у присутності свідків, про що у ньому робиться відповідний запис.

Судом встановлено, що позивач був зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 з 19 травня 1995 року. З 20 листопада 2020 року по 02.06.2008 року ОСОБА_1 проживав за адресою: АДРЕСА_6 , та 03.06.2008 року знятий з реєстрації. Дані факти підтверджуються наявною у матеріалах справи копією паспорта позивача.

Крім того, судом встановлено, що з 06.06.2008 року ОСОБА_1 проживав за адресою: АДРЕСА_7 , а 11.09.2015 року перереєстований за адресою: АДРЕСА_6 .

Крім того, в судовому засіданні допитана у якості свідка ОСОБА_2 зазначила про те, що в період з 2016 року позивач проживав за адресою: АДРЕСА_6 .

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що у матеріалах справи наявний акт №67 від 21.12.2016 року, згідно якого, встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2016 року по 21.12.2016 року проживав за адресою: АДРЕСА_6 .

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення так і в оскаржуваній постанові не вірно вказано місце проживання ОСОБА_1 , крім того, наявні в матеріалах справи повідомлення про виклик останнього також із не вірною адресою проживання позивача, що в свою чергу ставить під сумнів участь останнього при розгляді справи, а також можливості користування свої правами.

Згідно з п. 44 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення відповідно до законодавства правил благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення лише в межах Конституції і законів України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи «місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Постанови адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті міський, міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідач не надав суду будь - яких доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі, яких була винесена оскаржувана постанова, із вищевказаними порушеннями.

Таким чином, вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП не доведена, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем і які жодним чином не спростовані відповідачем.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанови про адміністративне правопорушення. З метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На основі вищевикладеного, керуючись, ст.9,72,77, 241, 243, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради, про скасування постанови,-задоволити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради №272 від 22.09.2016 р. про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі - закрити.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Восьмого Апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , іпн - НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Адміністративна комісія при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 85.

Повний текст рішення виготовлений 16.10.2020 року.

Суддя Ванівський Ю.М.