Справа № 520/9277/2020
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року № 520/9277/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Шляхової О.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа: Харківська міська рада про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа: Харківська міська рада з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо застосування сукупного коефіцієнту КмЗ розміром 1,37 при формуванні витягу №2947 від 02.04.2020 р. з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:006:0009, та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видати Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:006:0009, із застосуванням сукупного коефіцієнту КмЗ розміром 0,7546.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем було протиправно завищено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рахунок збільшення сукупного коефіцієнта (Км3) при безпідставному застосуванні гранично встановленого максимуму показників локальних факторів.

По справі було відкрито спрощене провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив на позов, в якому, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на той факт, що розрахунок значення коефіцієнтів КмЗ (локальні фактори) при наданні витягу з нормативної грошової оцінки окремих земельних ділянок у здійснено із застосуванням програмного забезпечення автоматизоване робоче місце по формуванню довідок про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки в автоматизованому режимі, що є використанням ГІС-технологій. Відповідач вказував, що за таких обставин він не розраховує в ручному режимі та не впливає на значення відповідного коефіцієнту.

Третьою особою письмово висловлено свою правову позицію, яка є аналогічною доводам відповідача.

Позивачем надано відповідь на відзив та пояснення на доводи третьої особи стосовно того, що формування витягу в автоматичному режимі не може бути підставою для встановлення в ньому розмірів коефіцієнтів, які безпідставно визначено на рівні максимуму.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

06.11.2015 р. між ФОП ОСОБА_1 та Харківською міською радою було укладено договір оренди землі, на підставі якого позивач здійснює використання земельної ділянки з кадастровим номером :09:006:0009, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , для експлуатації та обслуговування належної ФОН ОСОБА_1 нежитлової будівлі.

Пунктом 9 Договору визначено розмір орендної плати за земельну ділянку на рівні 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка станом на дату укладення Договору складала 3554507 грн. (визначена на підставі витягу №472/15, вих. №495/6-15 від 23.03.2015 р.

29.11.2019 р. позивач у порядку, передбаченому Законом України «Про оренду землі», звернувся до Третьої особи із листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі.

Як вказував позивач, на даний час питання укладення додаткової угоди знаходиться на розгляді третьої особи, а позивач продовжує використання землі зі сплатою належних платежів.

На підтвердження відсутності заборгованості з орендної плати позивачем надано довідку від 02.03.2020 року станом на 28.02.2020 року, яка видана ГУДПС в Харківській області.

Харківською міською радою 03.07.2013 року було прийнято рішення № 1209/13, яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р., в якому визначено базову вартість одного квадратного метру земель міста Харкова та розміри коефіцієнтів Км2 та Км3. Вказане рішення було чинне на час формування Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 23.03.2015 № 472/15.

Харківською міською радою 27.02.2019 року було прийнято рішення № 1474/19, яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 р., відповідно до якого оновлена нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2018 року застосовується з 01..01.2020 року. При цьому, як вказував позивач, жодних показників та коефіцієнтів оприлюднено не було.

18.12.2019 року рішенням Харківської міської ради № 1908/19 затверджено порядок впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 року та встановлено, що плата за землю на підставі оновленої нормативної грошової оцінки вводиться в дію з 01.01.2020 року, що є підставою для внесення змін до договорів оренди землі.

Для розрахунку орендної плати позивачем отримано витяг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №2947 від 02.04.2020 р. з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:006:0009.

Як вказував позивач у позові, у зазначеному витязі неправомірно завищено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рахунок збільшення сукупного коефіцієнта (Км3), а збільшення сукупного коефіцієнту (Км3) здійснено за рахунок безпідставного застосування локальних коефіцієнтів на рівні максимальних граничних розмірів локальних коефіцієнтів визначених законодавчо.

Водночас, позивачем надано суду Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 23.03.2015 № 472/15, який отримував позивач в 2015 році, з якого вбачається, що сукупний Коефіцієнт Км3 нормативної грошової оцінки земельної ділянки , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:006:0009 станом на 23.03.2015 року складав 0,79431, а станом на 02.04.2020 року такий складає 1,37, що тягне за собою суттєве збільшення нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Як вказував позивач, при визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки локальні фактори та відповідні їм коефіцієнти не враховані, або враховані у значенні, що призводить до подальшого суттєвого завищення розміру орендної плати та зазначав, що витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки від №2947 від 02.04.2020 р. складено з порушенням вимог чинного законодавства, отже, такий не може слугувати підставою для визначення нового розміру орендної плати.

По суті позову суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 3 та 5 ст.201 ЗК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.

Преамбулою Закону України Про оцінку земель встановлено, що цей Закон визначає правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та спрямований на регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами; рентний дохід (земельна рента) - дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

За результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація (частина перша статті 20 Закону України Про оцінку земель).

Згідно ст.15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель, у тому числі нормативної грошової оцінки земельних ділянок, є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до положень статті 23 Закону України Про оцінку земель, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Рішення рад щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності. При цьому, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради. Таке рішення офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року.

Станом на час виникнення спірних правовідносин діяв та є чинним наразі Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений Наказом Міністерство аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 р. № 489 (зареєстр. в Мінюсті 19.12.2016 р. за № 1647/29777), надалі Порядок.

Розділом І Порядку визначено, що цей Порядок визначає процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів. Нормативна грошова оцінка земель населених пунктів проводиться відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 (із змінами). Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани територій, відомості Державного земельного кадастру, дані інвентаризації земель та державної статистичної звітності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Відповідно до п.1-3 розділу ІІ Порядку в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель. Населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається згідно з формулою Цн= В х Нп/Нк х Кф х Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території з розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6%); Нк - норма капіталізації (3%); Кф- коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки; Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки. Індексація нормативної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється відповідно до статті 289 Податкового кодексу України.

Згідно п.6 розділу ІІ Порядку коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки (Км), обумовлюється трьома групами рентоутворювальних факторів регіонального, зонального та локального характеру і обчислюється за формулою: Км= Км1 х Км2 х Км3, де Км1 - регіональний коефіцієнт, який характеризує залежність рентного доходу від місцеположення населеного пункту у загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва і розселення; Км2 - зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони); Км3 - локальний коефіцієнт, який враховує місце розташування земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони.

Відповідно до п.8 розділу ІІ Порядку у межах населеного пункту середня (базова) вартість одного квадратного метра земель диференціюється за економіко-планувальними зонами, які встановлюються на основі економічної оцінки території населеного пункту, з урахуванням таких факторів: неоднорідність функціонально-планувальних якостей території;

доступність до центру населеного пункту, місць концентрації трудової діяльності, центрів громадського обслуговування, масового відпочинку; рівень інженерного забезпечення та благоустрою території; рівень розвитку сфери обслуговування населення; екологічна якість території; привабливість середовища: різноманітність місць докладання праці, наявність історико-культурних та природних пам`яток тощо.

Пунктом 10 розділу ІІ Порядку зазначено, що значення коефіцієнта Км3 визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей. Значення локального коефіцієнта для окремої земельної ділянки можливо встановлювати на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці. Встановлення частки площі здійснюється переважно шляхом використання ГІС-технологій та електронних цифрових карт масштабу не менше ніж 1:10000 - для міст з чисельністю населення понад 100 тис. осіб, та 1:5000 - для інших населених пунктів.

Для обчислення Км3 враховуються локальні фактори, наведені в додатку 7, при цьому добуток пофакторних оцінок не має бути нижче 0,50 і вище 1,50.

Названий додаток 7 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (пункт 10 розділу ІІ) визначає групи локальних факторів: функціонально- планувальних, інженерно-інфраструктурних, історико-культурних, природно-ландшафтних, санітарно-гігієнічних, перелік конкретних факторів в межах кожної групи та допустимі значення коефіцієнтів.

За результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9) ( пункт 1 розділу ІІІ Порядку).

Згідно п.2-1 Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, яка затверджена постановою КМ України від 23 березня 1995 р. № 213 дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Отже, вимоги до проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів та допустимі значення застосовуваних коефіцієнтів визначаються на державному рівні.

Так, у вказаному додатку 7 встановлено значення локальних коефіцієнтів земельної ділянки, та відповідні дані витягу відносно наведених показників визначені, окрім одного, в числових граничних нормах максимуму та відповідають Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений Наказом Міністерство аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 р. № 489.

Зазначене вбачається в наступному:

- показник локального фактору місцезнаходження земельної ділянки у зоні магістралей підвищеного містоформувального значення нормативно визначено 1,05-1,2, у спірному витязі 1,2, тобто, нормативний максимум;

- показник локального фактору місцезнаходження земельної ділянки у зоні пішохідної доступності швидкісного міського та зовнішнього пасажирського транспорту нормативно визначено 1,04-1,15, у спірному витязі 1,15, тобто, нормативний максимум;

- показник локального фактору місцезнаходження земельної ділянки у зоні пішохідної доступності до національних природних, регіональних ландшафтних, зоологічних та дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва, ботанічних садів, заказників, заповідних урочищ, біосферних та природних заповідників, пам`яток природи, курортів, парків, лісопарків, лісів, зелених зон, пляжів нормативно визначено 1,04-1,15, у спірному витязі 1,15 тобто, нормативний максимум;

- показник локального фактору незабезпечення земельної ділянки централізованим газопостачанням нормативно визначено 0,90-0,95, у спірному витязі 0,95 тобто, нормативний максимум;

- показник локального фактору місцезнаходження земельної ділянки на ґрунтах з несучою спроможністю менше 1,0 кг/см кв. при потужності понад два метри нормативно визначено 0,85-0,95, у спірному витязі 0,95 тобто, нормативний максимум;

- показник локального фактору місцезнаходження земельної ділянки у зоні залягання ґрунтових вод менше 3 м нормативно визначено 0,90-0,95, у спірному витязі 0,95 тобто, нормативний максимум;

- показник локального фактору місцезнаходження земельної ділянки у межах території рекреаційного призначення нормативно визначено 1,05-1,09, у спірному витязі 1,05;

- показник локального фактору місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні нормативно визначено 0,80-0,96, у спірному витязі 0,96 тобто, нормативний максимум.

Загалом, Км3 становить 1,37.

Посилання позивача на законність саме показників 2015 року, які визначені у витязі 2015 року судом також враховані, відповідні показники локальних коефіцієнтів знаходяться в межах, які встановлені Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів , що затверджений спільним Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 № 18/15/21/11, який був чинним, на час затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р. за рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 року № 1209/13.

Наразі затверджена, діє та введена в дію з 01.01.2020 року технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 р. за рішеннями Харківської міської ради від 27.02.2019 року № 1474/19 та від 18.12.2019 року № 1908/19, коли чинним є Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений Наказом Міністерство аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 р. № 489, якому дані спірного витягу відповідають.

Позивач, серед іншого висловив незгоду з тим, що у спірному витязі відповідні показники визначені на рівні допустимого максимуму, з чим не погодився, оскільки земельна ділянка, якою користується позивач, знаходиться на переферії, без необхідної інфраструктури та просив, у зв`язку з зазначеним, про застосування коефіцієнтів на нижчому рівні, сукупність яких, на думку позивача, дає значення коефіцієнту Км3 на рівні 0,7546 та вказував, що у витязі 2015 року, виданого за Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 № 18/15/21/11 відповідні показники не були максимальними, тобто враховані всі фактори.

Позивач вказував, що всі показники земельної ділянки залишились у 2020 році порівняно з 2015 роком без змін, така ділянка знаходиться на тій самій відстані від магістралей підвищеного містоформувального значення, у тій самі зоні пішохідної доступності тощо.

У позові позивач приводив розрахунок коефіцієнту Км3 на рівні 0,7546, про застосування якого подано вказаний позов та зазначав про застосування, при такому обчисленні коефіцієнтів локальних факторів у значенні 2015 року.

Крім того, позивач направляв до відповідача запити з метою встановлення обставин, чим саме керувався останній, визначаючи локальні фактори витягу на рівні максимуму, однак з матеріалів справи вбачається, що у відповідях на ці запити лише зазначено про використання ним засобів програмного забезпечення при формуванні спірного витягу.

Відповідач та третя особа вказували, що розрахунок значення коефіцієнтів Км3 (локальні фактори) при наданні витягу з нормативної грошової оцінки здійснюється в автоматизованому режимі, що є використанням ГІС-технологій, а тому відповідач не розраховує в ручному режимі та не впливає на значення коефіцієнту.

Суд вважає необґрунтованими такі доводи відповідача, з огляду на наступне.

Пунктом 10 розділу ІІ Порядку зазначено, що значення коефіцієнта Км3 визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей. Значення локального коефіцієнта для окремої земельної ділянки можливо встановлювати на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці. Встановлення частки площі здійснюється переважно шляхом використання ГІС-технологій та електронних цифрових карт масштабу не менше ніж 1:10000 - для міст з чисельністю населення понад 100 тис. осіб, та 1:5000 - для інших населених пунктів.

Таким чином, надаючи оскаржуваний витяг, відповідач зобов`язаний був перевірити правомірність та обґрунтованість вказаних в ньому даних, які впливають на вартість грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням всіх факторів, а не лише за автоматичними даними. Формування ж витягу в автоматичному режимі не може бути підставою для встановлення в ньому необґрунтованих розмірів коефіцієнтів, які порушують права позивача.

При розгляді даної справи судом враховано висновки які виклав Верховний Суд в постанові від 30 січня 2020 року (справа№820/1804/16) та від 03.12.2018 року (справа № 815/927/15).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо застосування сукупного коефіцієнту КмЗ розміром 1,37 при формуванні витягу №2947 від 02.04.2020 р. з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:006:0009, задовольняє його у цій частині та додатково, виходячи за межі позову з метою належного захисту прав позивача, скасовує спірний витяг.

Щодо решти позову, а саме, про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видати Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:006:0009, із застосуванням сукупного коефіцієнту КмЗ розміром 0,7546, суд вказує наступне.

Так, визначений позивачем належний коефіцієнт КмЗ розміром 0,7546 розраховано ним у тому числі, на підставі тих показників локальних факторів, які нормативно визначались Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 № 18/15/21/11, який, станом на час виникнення спірних правовідносин, втратив чинність.

Відтак, суд відхиляє вказаний довод позивача, однак вказує, що позовна вимога зобов`язального характеру є похідною та такою, що направлена на захист прав позивача.

Відповідачем не надано жодних обґрунтувань, чим він керувався, визначаючи при формуванні спірного витягу у 2020 році показників локальних факторів на рівні максимуму, при незмінності властивостей земельної ділянки, хоча, вчиняючи у 2015 році аналогічні дії, такий максимум не застосовував.

Зважаючи на наведене, решта позову, на переконання суду, підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:006:0009, із застосуванням сукупного коефіцієнту КмЗ (локальні фактори), який розрахувати з урахуванням всіх показників, особливостей та властивостей земельної ділянки, які були враховані при формуванні витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 23.03.2015 № 472/15, у відповідності до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений Наказом Міністерство аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 р. № 489, з урахуванням висновків суду по даній справі.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, 21, 2 під., 8,9 поверх, м. Харків, 61145,), третя особа: Харківська міська рада (майдан Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо застосування сукупного коефіцієнту КмЗ розміром 1,37 при формуванні витягу №2947 від 02.04.2020 р. з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:006:0009.

Скасувати витяг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №2947 від 02.04.2020 р. з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:006:0009.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:006:0009, із застосуванням сукупного коефіцієнту КмЗ (локальні фактори), який розрахувати з урахуванням всіх показників, особливостей та властивостей земельної ділянки, які були враховані при формуванні витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 23.03.2015 № 472/15, у відповідності до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений Наказом Міністерство аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 р. № 489, з урахуванням висновків суду по даній справі.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов.,м. Харків,61145, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 2102 грн. ( дві тисячі сто дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 21 жовтня 2020 року.

Суддя О.М. Шляхова