Справа № 420/403/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/403/20

Категорія: 108010000

Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроукраїна" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроукраїна" до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, третя особа на стороні позивача: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2020 року ТОВ "Електроукраїна" звернулося до адміністративного суду з позовом до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, в якому просило визнати протиправними та скасувати вимогу (припис) №105777 від 13.01.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що оспорюваним приписом позивача зобов`язано демонтувати елемент вуличної торгівлі за адресою м. Одеса, вул. Миколаївська дорога,142. В протиправність зазначеного припису позивач наполягав, що за всіма зовнішніми ознаками та у відповідності до визначення поняття "елемент вуличної торгівлі" спірний об`єкт - пристрій зарядний для автомобілів типів УЗЭ 10 та УЗЭ 20 не є елементом вуличної торгівлі, не є окремо розташованим, є складовою частиною електромережі нерухомого майна, яке слід ідентифікувати як електроустаткування будівель тобто сукупність електротехнічних пристроїв, які, будучи встановленими в будівлі, забезпечують комфорт для діяльності людей. З вказаних технічних характеристик пристрою та технічних характеристик нерухомого майна, вбачається, що останні не можуть бути віднесені до малих архітектурних форм та тимчасових споруд, елементів вуличної торгівлі, тому підстав для їх демонтажу немає. Знесення об`єктів нерухомого майна, у разі здійснення самочинного будівництва, здійснюється у порядку, передбаченому статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та статті 376 ПК України виключно на підставі рішення суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ТОВ "Електроукраїна" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року, як таке, що постановлене із порушенням норм матеріального та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції не мотивовано надав перевагу Правилам розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради 09.10.2013 року. Між тим, правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначає Закон України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру, що законами України віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом встановлено, що ТОВ "Електроукраїна" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб 08.06.2018 pоку.

Основні види діяльності товариства: код КВЕД 27.90 - виробництво іншого електричного устаткування; код КВЕД 27.11 - виробництво електродвигунів, генераторів і трансформаторів; код КВЕД 27.12 - виробництво електророзподільної та контрольної апаратури; код КВЕД 27.20- виробництво батарей і акумуляторів; код КВЕД 43.21 - електромонтажні роботи; код КВЕД 45.31 - оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, код КВЕД 45.32-роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; код КВЕД 46.49 - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; код КВЕД 46.69 - оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; код КВЕД 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 33.12 - ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; код КВЕД 33.13 - ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування; код КВЕД 33.14 - ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування; код КВЕД 33.20 - установлення та монтаж машин і устаткування; код КВЕД 35.11 - виробництво електроенергії (основний); код КВЕД 35.12 - передача електроенергії; код КВЕД 35.13 - розподілення електроенергії; код КВЕД 35.14 - торгівля електроенергією, що підтверджується детальною інформацією про юридичну особу.

13 серпня 2019 року ТОВ "Електроукраїна" та ФОП ОСОБА_1 уклали договір про співпрацю за умовами, якого ФОП надає частину твердого покриття та забезпечує підведення до місця розташування станцій зарядки для електромобілів точки підключення, встановлення лічильника активної енергії для встановлення пристрою за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником 13/1000 нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 . Загальна площа (кв.м): 10973.3, опис: об`єкт в цілому складається з: літ. "А" - контора їдальня; літ. "Б" - адміністративний корпус та матер, склад; літ. літ. "G, g, Е" - склади; літ. "Г" - вагова, літ. "Ж" - склад - магазин; літ. "gl"- навіс; літ. "Й" - адміністративна будівля"; літ. "Z" - камера пилу; літ. "М"- трансформаторна підстанція; літ. '"L" - будівля артезіанської свердловини; літ.літ. "Q, П, п" - цех; літ. "Р" -ділянка T3IJI; літ. С - будівельна ділянка; літ. "Т"- туалет; літ. "Ф" - гараж; літ. літ. "X, Ч, Я, Ъ" - адміністративні будівлі.

12 січня 2020 року Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради проведено обстеження елементу торгівлі - електрозарядної станції за адресою прив`язки: АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, що елемент вуличної торгівлі розміщений без погодження з районною адміністрацією та укладеного з відповідачем договору на право розміщення елементів вуличної торгівлі, про що зазначено в акті обстеження. Тобто, елемент вуличної торгівлі мав ознаки протиправно розміщеного.

13 січня 2020 року Управлінням видано вимогу (припис) №105777 про демонтаж елемента вуличної торгівлі власними силами в строк до 19 січня 2020 року.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності винесеного припису, оскільки технічні характеристики спірного об`єкта відповідно до його сертифікату та мети укладення, договору про співпрацю (отримання фактичних результатів для отримання прибутку), свідчать, що даний об`єкт є пристроєм для роздрібної торгівлі та іншої підприємницької діяльності та підпадає під визначення терміну - "елемент вуличної торгівлі".

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 1.1 Положення про управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради № 4184-VII від 30.01.2019 року, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (далі - Управління) є виконавчим органом Одеської міської ради і створено відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

За приписами пункту 2 Положення завдання та функції управління, зокрема є: здійснення відповідно до чинного законодавства України контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг; самоврядний контроль за станом території об`єктів благоустрою, на яких розташовані об`єкти торгівлі, ресторанного господарства, сфери послуг, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, елементи вуличної торгівлі, ринки, ярмарки, ярмарки-виставки. До функцій Управління належить видання наказів про демонтаж протиправно встановлених елементів вуличної торгівлі.

Згідно до пункту 44 частини першої статті 26 України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад належить встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, пунктом 7 частини першої статті 30 вказаного Закону встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів і організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Спеціальним законом, який визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини є Закон України "Про благоустрій населених пунктів".

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" система благоустрою населених пунктів включає: управління у сфері благоустрою населених пунктів; визначення суб`єктів та об`єктів у сфері благоустрою населених пунктів; організацію благоустрою населених пунктів; стандартизацію і нормування у сфері благоустрою населених пунктів; фінансове забезпечення благоустрою населених пунктів; здійснення державного, самоврядного і громадського контролю у сфері благоустрою населених пунктів; встановлення відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно із статтею 34 цього ж Закону Правила благоустрою території населеного пункту нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Правила розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі затверджені рішенням Одеської міської ради №3961-УІ від 09.10.2013 року (далі - Правила), пунктом 1.2 яких встановлено, що Правила регулюють відносини між органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, незалежно від форм власності, які виникають в процесі розміщення та експлуатації тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів торгівлі.

Згідно пункту 1.4 Правил визначено, що елементи вуличної торгівлі - це окремо розташовані торговельні автомати, лотки, ємності, торговельне обладнання, низькотемпературні прилавки, інші пристрої для роздрібної торгівлі та іншої підприємницької діяльності, платіжні термінали, паркомати, споруди соціально-культурного чи іншого призначення, що не відносяться до ТС, відкриті літні) майданчики, у складі яких відсутні помости, огорожі, намети, шатри.

Протиправно розміщена ТС - тимчасова споруда, яка характеризується хоча б однією з наступних ознак:

- розміщується без отримання оформленого у встановленому порядку паспорту прив`язки;

- розміщується без укладеного з Уповноваженим органом договору на право тимчасового користування місцями для розташування ТС, або термін дії якого закінчився;

- продовжує розміщуватись після закінчення терміну дії паспорту прив`язки, у тому числі у випадку анулювання паспорту прив`язки чи відмови у його продовженні або його недійсності;

- розміщується з недотриманням хоча б одного з визначених паспортом прив`язки параметрів щодо типу, розміру ТС та/або місце розташування якої не відповідає місцю, визначеному у паспорті прив`язки;

- експлуатується з порушенням вимог чинного законодавства України та цих Правил, що встановлено Уповноваженим органом.

Окрім того, встановлено, що Уповноважений орган - управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, виконавчий орган Одеської міської ради, визначений Одеською міською радою для регулювання діяльності з дотримання фізичними та юридичними особами Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі.

Пунктом 7.1 Правил передбачено, що підставою для встановлення ТС є паспорт (додаток 1) та відповідний договір на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС, укладений з Уповноваженим органом.

Згідно з пунктами. 13.1 та 13.4 Правил встановлення та розміщення елементів торгівлі здійснюється на підставі позитивної відповіді у вигляді листа - рішення відповідної, районної адміністрації та договору на право тимчасового користування місцями для розташування елементів торгівлі, який укладається з Уповноваженим органом.

Договір на право тимчасового користування місцями для розташування елементів торгівлі укладається між Уповноваженим органом (відповідачем) та Заявником.

Відповідно до пунктів 15.1, 15.3 Правил заходи з контролю за дотриманням, фізичними та юридичними, особами, вимог, встановлених законодавством у сфері встановлення, розміщення та експлуатації ТС та елементів торгівлі, здійснюється Уповноваженим органом в межах відповідно покладених на нього повноважень, завдань та функцій, в порядку, встановленому цими Правилами.

Контроль за дотриманням цих Правил під час встановлення, розміщення та експлуатації ТС та елементів торгівлі в межах м. Одеси здійснюється у відповідності до наданих Уповноваженому органу повноважень, завдань та функцій.

Відповідно до пункту 15.4 Правил за результатами проведених Уповноваженим органом інвентаризації та/або обстеження, складається акт, у якому фіксуються виявлені порушення. За наслідками розгляду акту фіксації та доданих до нього матеріалів Уповноважений орган вправі здійснити наступні дії:

- звернутися до особи, якою допущено порушення встановленого порядку розміщення та експлуатації ТС та елементу торгівлі з приписом про усунення порушень у визначений Уповноваженим органом термін;

- звернутись до особи, що порушує вимоги цих Правил з приписом про демонтаж протиправно розміщених ТС та елементів торгівлі;

- звертатись до інших органів, уповноважених здійснювати контроль за додержанням законодавства про благоустрій населених пунктів.

Відповідно до положення пункту 15.5 Правил про виконання припису власник (користувач) ТС зобов`язаний письмово повідомити Уповноважений орган не пізніше наступного дня від дати його виконання з доданням відповідної фотофіксації з цього приводу.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Електроукраїна", діяльність якого за КВЕД є виробництво електроенергії (основний), розподілення електроенергії, торгівля електроенергією, 13 серпня 2019 року уклало з ФОП ОСОБА_1 договір про співпрацю. Згідно умов цього договору, ФОП надає частину твердого покриття та забезпечує підведення до місця розташування станцій зарядки для електромобілів точки підключення, встановлення лічильника активної енергії для встановлення пристрою за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога,142. Станція зарядки належить ТОВ на праві власності. До обов`язків ФОП належить встановити лічильник активної енергії для обліку використаної станцією для зарядки енергії та забезпечити клієнтам цілодобовий доступ до станції зарядки. До обов`язків ТОВ належить підключити станцію, ввести її в експлуатацію та здійснювати оплату повної вартості обсягу спожитою електричною енергією.

Згідно копії сертифікату відповідності у рядку "Продукція" визначено - "Пристрій зарядний для електромобілів типів УЗЗ-10 та УЗЗ-20" (а.с.8).

На думку суду, зазначені умови укладеного договору переконливо свідчать про здійснення позивачем за вказаною адресою торгівлю електроенергією.

З фотофіксації до Акту обстеження елементу вуличної торгівлі від 12.01.2020 року вбачається, що фактично пристрій зарядний для електромобілів розташований на тротуарі.

Доказів перебування земельної ділянки на якій знаходиться зазначений пристрій за вказаною адресою в користуванні ФОП ОСОБА_1 суду надано не було.

Юридична оцінка встановлених обставин справи у сукупності з аналізом вищенаведених правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дають підстави для висновку, що станція зарядки для електромобілів підпадає під визначення терміну - "елемент вуличної торгівлі", якій протиправно розміщений за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, оспорювана вимога (припис) №105777 від 13.01.2020 року, видана на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначеними чинним законодавством. Підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про регулювання спірних правовідносинах положень Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", а не Правилам розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, не можна вважати обґрунтованими з мотивів наведених у даної постанові.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що пристрій зарядний для автомобілів типів УЗЭ 10 та УЗЭ-20 не є окремо розташованим, є складовою частиною електромережі нерухомого майна, яке ідентифікується як сукупність електротехнічних пристроїв, які встановлені в будівлі, тому є приналежністю до головної речі, та використовуються за єдиним призначенням, розглядаються як одна річ, то слід зазначити таке.

Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 187 ЦК України визначено, що складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Згідно до статті 188 ЦК України якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором.

Аналіз наведених положень ЦК України свідчить, що головна річ становить основний інтерес як об`єкт цивільних прав, а другорядна виконує допоміжні, обслуговуючі функції. Та якщо головна річ і другорядна пов`язані фізично, речі іменуються складовими частинами головної речі і є такими, що не можуть бути відокремлені від головної речі без її пошкодження або істотного знецінення. Якщо між головною річчю і другорядною існує юридичний зв`язок, вона є її приналежністю, як така, що призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням.

Отже, хоча в даному випадку використання електрозарядного пристрою здійснюється завдяки його приєднанню до електромережі нерухомого майна, однак він не є його приналежністю, так як нерухоме майно може повноцінно функціонувати та використовуватися самостійно в повній мірі, електрозарядний пристрій для автомобілів жодним чином не призначений для обслуговування такого нерухомого майна При цьому станція зарядки електромобілів також може використовуватися/експлуатуватися від іншого джерела електропостачання, тобто може бути відокремленою від нерухомого майна без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ нерухоме майно, станція зарядки електромобілів підлягатиме відокремленню, так як належить на праві власності іншої особи та є самостійним об`єктом цивільних прав.

Підсумовуючи вище викладені обставини у справі, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроукраїна" - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 21 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова