Справа № 160/5058/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 160/5058/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Коршуна А.О.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі №160/5058/20 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Надра» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Надра» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Позивач, не погодившись з зазначеним рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 3 % та інфляційних збитків та позов в цій частині задовольнити.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам КАС України, та запропоновано скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду апеляційної інстанції документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі.

При цьому, зазначеною ухвалою суду позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі №160/5058/20, оскільки дія частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб під час здійснення останнім владних управлінських функцій (виконання окремої владної функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі №817/777/16.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року скаржник отримав 24 вересня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Так, 25 вересня 2020 року скаржник звернувся до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору у цій справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції повинен врахувати практику Верховного Суду, згідно з якою позивач звільнений від сплати судового збору у цій категорії справ.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначене клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу, зокрема, щодо визнання незаконними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати (затримки/перешкоджанні в виплаті) гарантованої суми вкладу та стягнення з нього гарантованої Законом України суми відшкодування у розмірі 32298,69 грн. (тридцять дві тисячі двісті дев`яносто вісім гривень 69 копійок).

При цьому, у позовній заяві позивач зазначає про те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року, яке набрало законної сили 03.12.2019 року, зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «КБ Надра» внести дані ОСОБА_1 до переліку (реєстру рахунків) як владника ПАТ «КБ Надра» та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 для внесення даних про вкладника до загального Реєстру ПАТ «КБ Надра», які отримують кошти відшкодування за рахунок коштів Фонду, для отримання гарантованої суми 32202,17 грн.

Зазначене рішення суду не виконано та кошти в сумі 32298,69 грн. Фондом їй не виплачено.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції як заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом.

Враховуючи те, що основною вимогою у цій справі є протиправність дій фонду в частині невиплати (затримки/перешкоджанні в виплаті) їй гарантованої суми вкладу та стягнення з нього гарантованої Законом України суми відшкодування, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що у спірних відносинах Фонд гарантування вкладів фізичних осіб діє на підставі пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому, вимоги щодо стягнення з відповідача відсотків з урахуванням встановленого індексу інфляції та відсотки з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми, пені за прострочення зобов`язання у розмірі є похідними позовними вимогами від основної вимоги.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 15.05.2019 року у справі №814/777/16 звернула увагу судів на те, що, дія ч. 3 ст. 22 Закону № 1023-XII не поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та ФГВФО під час здійснення останнім владних управлінських функцій (виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI).

Враховуючи те, що у спірних відносинах Фонд здійснює свої повноваження у відповідності до пункту 4 частини 2 статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки позивач ставить питання щодо стягнення з фонду гарантованої суми відшкодування за вкладом, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору у цій справі на підставі ч. 3 ст. 22 Закону № 1023-XII.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи обов`язковість врахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду викладених саме у його постановах, посилання позивача на необхідність врахування судом апеляційної інстанції ухвал Верховного Суду у яких позивачів в аналогічних спорах було звільнено від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону № 1023-XII не ґрунтується на вимогах законодавства.

Оскільки позивач не зазначає інших підстав для звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі №160/5058/20 відповідно до Закону, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для звільнення позивача від такої сплати.

Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, та у разі не усунення зазначених судом недоліків повертає її.

З урахуванням вищезазначеного та враховуючи те, що недолік апеляційної скарги зазначений в ухвалі суду від 21 вересня 2020 року у встановлений судом строк скаржником усунуто не було, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у відповідності до положень ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 169, 298 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі №160/5058/20.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі №160/5058/20 - повернути.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 19 жовтня 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя А.О. Коршун